1Справа № 335/3557/23 2-з/335/26/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької міської ради про забезпечення позову до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,
ВСТАНОВИВ:
Заява мотивована тим, що з метою вжиття вичерпних заходів на захист інтересів держави, для фактичного передання спірної квартири як об`єкта відумерлої спадщини у комунальну власність територіальної громади міста Запоріжжя прокурором заявлено позовні вимоги про визнання відумерлою спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , до складу якої входить спірна квартира, та передання її у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.
У разі відчуження спірного об`єкту нерухомості на користь третіх осіб, передача, квартири як об`єкта відумерлої спадщини у комунальну власність стане неможливою з огляду на положення ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що зведе нанівець зусилля суду та прокурора по розгляду вказаної справи.
За таких обставин повне поновлення інтересів держави буде можливим лише при пред`явленні позовів до наступних власників нерухомості, які нестимуть надмірний тягар відповідальності за незаконне набуття права власності на спірну квартиру та подальше її відчуження. Тобто будуть позбавлені права власності, внаслідок незаконних дій, вчинених не з їхньої вини, що суперечить принципу пропорційності втручання у мирне володіння своїм майном.
Оскільки ОСОБА_1 вже вживалися заходи, спрямовані на незаконне заволодіння квартирою після смерті ОСОБА_2 , то існує небезпідставне припущення того, що і у подальшому відповідачем будуть вчинятися дії до її відчуження задля ускладнення процедури фактичної передачі квартири у комунальну власність.
На підставі викладеного, застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно: квартиру АДРЕСА_2 є співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з урахуванням предмета спору, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.
Тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали, надані на її обґрунтування, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З поданих матеріалів справи випливає, що прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про визнання відумерлою спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , та передачу у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради.
Як зазначає прокурор у своїй заяві ОСОБА_1 вже вживалися заходи, спрямовані на незаконне заволодіння квартирою після смерті ОСОБА_2 , а відтак існують підстави вважати, що і у подальшому відповідачем будуть вчинятися дії до її відчуження задля ускладнення процедури фактичної передачі квартири у комунальну власність.
Таким чином, у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, що просить прокурор, дійсно може ускладнити поновлення оспорюваних прав позивача у разі задоволення позову.
Заявлений прокурором вид заходу забезпечення позову у вигляді арешту на нерухоме майно, що є предметом спору, передбачений нормами чинного законодавства, а саме п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, та є співмірним із позовними вимогами.
Також, даний захід забезпечення позову носить тимчасовий характер та діє до набрання рішенням суду законної сили, а тому не призведе до порушення прав та законних інтересів учасників справи.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про можливість забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірну квартиру, у зв`язку з чим заява заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької міської радипро забезпечення позову підлягає задоволенню.
Поряд із цим, судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.
Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 261, 247, 353 ЦПК України, суд
Заяву заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах Запорізької міської ради про забезпечення позову задовольнити.
Копію ухвали направити учасникам справи для відома, та до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя для виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено в повному обсязі та видано 28.04.2023.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 29.04.2026.

Інформація відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Микола Редька, 69005, м. Запоріжжя, вул. Я. Новицького, б. 5;

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя І.П. Соболєва