Ухвала

01 травня 2023 року

м. Київ

справа № 333/3529/19

провадження № 61-5193ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тивоненко Данило Русланович, на постанову Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Людмила Сергіївна, про визнання договору дарування недійсним, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виділення 1/2 частки з майна шляхом стягнення грошової компенсації та припинення права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л. С., про визнання договору дарування недійсним, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири.

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виділення 1/2 частки з майна шляхом стягнення грошової компенсації та припинення права власності на майно.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2019 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 .

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю у період з 01 січня 2004 року до травня 2018 року.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 75,5 кв. м, житловою площею 36,5 кв. м, об`єктом права спільної сумісної власності, набутим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, набутого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 75,5 кв. м, житловою площею 36,5 кв. м.

Визнано недійсним договір дарування від 15 травня 2018 року нерухомого майна - квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л. С., зареєстрований в реєстрі за № 873. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Запорізького апеляційного суду від 29 вересня 2021 року в частині вирішення первісного позову про визнання недійсним договору дарування, визнання квартири спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частини квартири та в частині вирішення зустрічного позову скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2021 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири, та участині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за автомобіль. Ухвалено в цій частині позовних вимог нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за припинення права власності на автомобіль Ford Transit, д.р.н. НОМЕР_1 , у розмірі 200 000 грн.

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат

Тивоненко Д. Р., через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання документу на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Заявницею вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тивоненко Д. Р., порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що у березні 2023 рокунею було вперше подано касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, яку ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2023 року повернуто. У квітні 2023 року мало місце повторне звернення з касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2023 року також повернуто. Зазначає, що підставами повернення касаційних скарг, слугував той факт, що не було виявлено ордеру на надання правничої допомоги, оскільки у системі «Електронний суд» відбувся технічний збій.

Врахувавши наведені ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат

Тивоненко Д. Р., обставини, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними. КлопотанняОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тивоненко Д. Р., підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, обґрунтовуючи необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того указує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України),а також, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки, залишивши поза увагою клопотання про витребування доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 ,від імені якої діє адвокат Тивоненко Д. Р., на постанову Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, після усунення недоліків, відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тивоненко Данило Русланович, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Масловець Людмила Сергіївна, про визнання договору дарування недійсним, встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виділення 1/2 частки з майна шляхом стягнення грошової компенсації та припинення права власності на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тивоненко Данило Русланович, на постанову Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2023 року.

Витребувати із Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу

№ 333/3529/19.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 17 травня 2023 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович