РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника позивача Миц І.В.,

представника відповідача Мельниченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «СГ «ТАС» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальну шкоду в розмірі 49 422 грн. 60 коп. та судові витрати в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 липня 2018 року ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено договір добровільного страхування № FO-00151307 (електронний договір страхування № 90D152180190). Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу MAN TGХ, номерний знак НОМЕР_1 . 07 грудня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода на автодорозі М-06 Київ Чоп 304 км+812 м за участю застрахованого транспортного засобу MAN TGХ, номерний знак НОМЕР_1 та Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2018 року у справі № 569/23612/18 відповідача було визнано винним вчиненні ДТП внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Враховуючи наявність договору страхування, водій пошкодженого транспортного засобу MAN TGХ, номерний знак НОМЕР_1 , звернувся до позивача із заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу MAN TGХ, номерний знак НОМЕР_1 , було проведено його огляд, складено протокол огляду та отримано ремонтну калькуляцію № 19460/01/2, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 90 918 грн. 36 коп. Позивачем був складений розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №2766В/01/2019 на суму 85 918 грн. 36 коп., яку виплачено у якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням. В подальшому позивачу стало відомо, що відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована ПрАТ «СК «Провідна», згідно полісу № АК8436087. Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» щодо виплати страхового відшкодування, на що ПрАТ «СК «Провідна» задовольнило заяву позивача частково на суму в розмірі 36 495 грн. 76 коп., що покрило лише частину витрат позивача. Отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 85 918 грн. 36 коп., при цьому полісом № АК 8436087 покрито лише частину шкоди на суму 36 495 грн. 76 коп., тому залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає 49 422 грн. 60 коп.

20 квітня 2022 року від представника відповідача адвоката Мельниченко О.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити ПАТ «СГ «ТАС» в задоволенні позовних вимог. Вказує, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, водія ОСОБА_1 , який керував забезпеченим транспортним засобом «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Провідна» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ АК/8436087, ліміт відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого становить 100 000 грн. Вартість завданого збитку не перевищує суму ліміту відповідальності за полісом, що діяв на момент ДТП. Відтак, саме на страховику лежить обов`язок сплатити несплачену частину страхового відшкодування в межах лімітів відповідальності страховика. Окрім того, позивачем не доведено вартість (розмір) фактично завданої матеріальної шкоди, оскільки ремонтна калькуляція не відповідає в частині запропонованих до ремонту позицій та його видів вимогам виробника або чинного законодавства, та пропонує відновлення ТЗ, зокрема його пошкоджень, що не мають відношення до ДТП та виникли до або після неї, методами, які не відповідають вимогам законодавства та галузевим нормам відносно відновлення транспортного засобу MAN TGХ, номерний знак НОМЕР_1 . Вартість відновлювального ремонту автомобіля не відповідає дійсності, сума потребує коригування в напрямку зменшення. Відповідача не було запрошено на огляд пошкодженого транспортного засобу і відповідно позбавлено права знати про пошкодження самого автомобіля та надати свої зауваження за необхідності. В ремонтній калькуляції ціни вказані на 30 листопада 2018 року, що суперечить умовам договору. Позивач не довів та не обґрунтував розмір заподіяної шкоди.

Представник позивача Миц І.В. в судовому засіданні 27 лютого 2023 року позов підтримала, просила його задовольнити з підстав у ньому вказаних. В судове засідання призначене на 25 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання. 25 квітня 2023 року подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань. Представник відповідача ОСОБА_3 була присутня в судовому засіданні 27 лютого 2023 року, а в судове засідання призначене на 25 квітня 2023 року не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання. 25 квітня 2023 року представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в які просила розгляд справи провести за її відсутності за наявними письмовими поясненнями та запереченнями.

21 червня 2022 року представником відповідача ОСОБА_3 було заявлено клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року задоволено.

21 червня 2022 року представником відповідача ОСОБА_3 було заявлено клопотання про призначення судової експертизи, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 серпня 2022 року задоволено та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.

02 листопада 2022 року надійшло клопотання експерта № СЕ-19/118-22/9758-АВ про надання додаткових матеріалів для виконання судової автотоварознавчої експертизи.

07 грудня 2022 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області поновлено провадження у справі. 04 січня 2023 року на суду надійшло повідомлення судового експерта від 26 грудня 2022 року про неможливість проведення судової експертизи.

21 березня 2023 року від представника позивача Миц І.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, які підтверджують виплату страхового відшкодування страховою компанією з урахуванням зносу та франшизи, а 24 квітня 2023 року надійшли заперечення представника відповідача ОСОБА_3 проти долучення вказаних доказів до матеріалів справи. При цьому, суд вказує, що оскільки про необхідність подання зазначених доказів представнику позивача стало відомо в судовому засіданні 27 лютого 2023 року, суд вважає за необхідне прийняти їх та приєднати до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 20 липня 2018 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та ТОВ «Завод Стеко» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № FO-00151307(електронний договір страхування № 90D152180190), за яким страховик застрахував майнові інтереси ТОВ «Завод Стеко», пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля MAN TGХ, номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 21 грудня 2018 року по справі №569/23612/18, яка внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та набрала законної сили 02 січня 2019 року, 07 грудня 2018 року близько 20 год. 50 хв. ОСОБА_1 на а/д М-06 Київ-Чоп 304 км+812 м, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати своїм транспортним засобом при випередженні не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з металевою дорожньою огорожею (відбійник) та по інерції з попутним транспортним засобом «MAN TGХ 18.400», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби тримали механічні ушкодження. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення.

Вказані обставини також підтверджуються відповіддю Національної поліції України від 07 грудня 2018 року.

Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, встановлений постановою суду від 21 грудня 2018 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб «MAN TGХ 18 400», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , зазнав механічних пошкоджень та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , судом встановлено, що власником автомобіля «MAN TGХ 18 400», номерний знак НОМЕР_1 є ТОВ «Завод Стеко».

07 грудня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про настання події, а ТОВ «Завод Стеко» подало заяву на виплату страхового відшкодування.

13 грудня 2018 року аварійним комісаром ОСОБА_5 , за участю власника (довіреної особи) автомобіля «MAN TGХ 18 400», номерний знак НОМЕР_1 , складено протокол огляду транспортного засобу.

Як слідує з ремонтної калькуляції № 19460/01/2 від 20 грудня 2018 року вартість ремонту автомобіля «MAN TGХ 18 400», номерний знак НОМЕР_1 , склала 90 918 грн. 36 коп.

На підставі вказаної ремонтної калькуляції був складений розрахунок суми страхового відшкодування від 25 січня 2019 року № 2766В/01/2019 та страховий акт № 2766В/01/2019 від 25 січня 2019 року і виплачено ТОВ «Завод Стеко» страхове відшкодування у розмірі 85 918 грн. 35 коп., що підтверджується платіжним дорученням №5511 від 05 лютого 2019 року.

В подальшому позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна», яке застрахувало відповідальність відповідача перед третіми особами за договором страхування цивільно-правової відповідальності № АК 8436087, із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 85 918 грн. 36 коп.

Як слідує з страхового акта № /Р від 25 квітня 2019 року розмір страхового відшкодування становить 36 495 грн.76 коп.

ПрАТ «СК «Провідна» в листі № 17-12/724 від 28 лютого 2023 року щодо виплати у порядку регресу по страховій справі № /Р повідомило, що вартість матеріального збитку пошкодженого ТЗ Man TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була розрахована на підставі наданої ПрАТ «СГ «ТАС» ремонтної калькуляції № 19460/01/2 від 20 грудня 2018 року, відповідно до Протоколу огляду пошкодженого ТЗ Man TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № 8968 від 13 грудня 2018 року та згідно до Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів з урахуванням зносу. Вартість відновлювального ремонту становила 90 918 грн. 36 коп. З вартості деталей, що підлягали заміні, було вирахувано коефіцієнт зношення 0,7000. Відтак розмір матеріального збитку склав 37 495 грн. 76 коп. Окрім того, зазначено, що страхове відшкодування зменшено на суму франшизи в розмірі 1 000 грн., тому розмір завданого збитку склав 36 495 грн. 76 коп.

ПрAT «СК «Провідна» перерахувало на поточний рахунок позивача суму в розмірі 36 495 грн. 76 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 016237 від 26 квітня 2019 року.

Не виплачена позивачу сума становить 49 422 грн. 60 коп. (85 918 грн. 35 коп. - 36 495 грн. 76 коп.), яку позивач просить стягнути з відповідача посилаючись на положення ст. 1187, 1191, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до вимог чинного законодавства на суд як на державний орган покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, у зв`язку із чим суд має право й зобов`язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Отже, відносини між ПрАТ «СГ «ТАС» та відповідачем у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20) зроблено висновок, що відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме ОСОБА_2, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.

З наведеного вбачається, що обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і за обставин даної справи у страховика відповідача не виникло обов`язку щодо повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.

Різниця між виплаченою позивачу страховиком відповідача сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, зокрема, врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Тому саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і отриманою страховою виплатою.

Схожі висновки, містить ряд постанов Верховного Суду, зокрема, постанова ВС від 15 жовтня 2020 року (справа №755/7666/19, провадження №61-10010св20), а також постанова ВС від 16 лютого 2022 року у справі №709/370/20, де було відкрито касаційне провадження з метою формування єдиної правозастосовчої практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як встановлено судом цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «СК «Провідна», а цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Man TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «СГ «ТАС». Відповідач є винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в якій пошкоджено транспортний засіб Man TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі Ремонтної калькуляції № 19460/01/2 від 20 грудня 2018 року, згідно з якою вартість відновлювального ремонту склала 90 918 грн. 36 коп. Позивачем виплачено ТОВ «Завод Стеко» страхове відшкодування у розмірі 85 918 грн. 35 коп. В подальшому позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 85 918 грн. 36 коп. За вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запчастини у розмірі 0,7 і франшизи сума страхового відшкодування, яка була сплачена позивачу ПрАТ «СК «Провідна» склала 36 495 грн. 76 коп.

Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування перевищує суму страхового відшкодування, яка була сплачена позивачу ПрАТ «СК «Провідна», так як остання була виплачена за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей та безумовної франшизи, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром виплаченого страхового відшкодування в розмірі 85 918 грн. 36 коп. та сплаченим ПрАТ «СК «Провідна» страховим відшкодуванням, так як в цьому випадку у ПрАТ «СК «Провідна» не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальної шкоди в розмірі 49 422 грн. 60 коп.

Встановлені судом обставини спростовують твердження представника відповідача, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «Провідна» і тому в силу вимог закону саме на страховику лежить обов`язок сплатити несплачену частину страхового відшкодування в межах лімітів відповідальності.

Окрім того, твердження представника відповідача, що позивач порушив вимоги п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зокрема не повідомив відповідача про огляд автомобіля спеціалістом, суд не приймає до уваги, оскільки абзацом 1 пункту 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року встановлено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Таким чином, Методикою не визначено випадки обов`язкового виклику зацікавлених осіб на технічний огляд, а зазначено, що це питання узгоджується з виконавцем дослідження.

Визначення розміру збитків на підставі ремонтної калькуляції, складеної за допомогою комп`ютерної програми «AUDATEX», не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп`ютерна програма «AUDATEX» рекомендована п. 59 додатку 6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Посилання відповідача, що ремонтна калькуляція не відповідає в частині запропонованих до ремонту позицій та його видів, вимогам виробника або чинного законодавства та пропонує відновлення транспортного засобу, зокрема його пошкоджень, що не мають відношення до ДТП та вникли до або після неї, методами, які не відповідають вимогам законодавства та галузевим нормам відносно відновлення транспортного засобу і вартість відновлювального ремонту автомобіля не відповідає дійсності, сума потребує коригування в напрямку зменшення суд відхиляє, оскільки відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Разом з тим, слід зазначити, що за клопотанням представника відповідача у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу. В подальшому за клопотанням представника відповідача було витребувано у ПрАТ «СГ «ТАС» документи для проведення експертизи. Експертизу не проведено внаслідок ненадання вихідних даних необхідних для її проведення. Будь-яких клопотань про витребування вихідних даних для проведення експертизи у власника автомобіля Man TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким є ТОВ «Завод СТЕКО» і який міг володіти такою інформацією, відповідачем до суду не подавалося. А отже представником відповідача не спростовано вартість ремонту зазначеного в ремонтній калькуляції № 19460/01/2 від 20 грудня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» матеріальну шкоду в розмірі 49 422 (сорок дев`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судові витрати у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 65, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 01 травня 2023 року.

Суддя О.О. Першко