КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Справа № 133/697/23

05.05.2023

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Н.О. Пєтухова, розглянувши в порядку прийняття матеріали заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - Козятинська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду із заявою в якій просить встановити, що в свідоцтві від 04 липня 2012 року, виданого Козятинською міською радою на її ім`я про право власності на будинок, помилково зазначена адреса будинку: АДРЕСА_1 , а фактично їй належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (пункт 6 частини 1 та частина 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України).

Положеннями ч.3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В даному випадку, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі суд керується положеннями ч. 9 ст. 10, ст.ст.175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, тобто застосовує аналогію закону, оскільки главами 1 та 2розділу ІV Цивільного процесуального кодексу України прямо не врегульовано дії суду при подачі до суду заяви, яка не відповідає вимогам Цивільного процесуального законодавства України.

Отже, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення юридичного факту належності будинку на праві приватної власності, суд враховує, що дана заява має відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленої ст. 175 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 наведеного кодифікованого процесуального закону України.

Положеннями ст. 318 ЦПК України, яке врегульовує зміст заяви, імперативно визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1)який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3)докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Пленум Верховного Суду України у п.п. 3 та 12 своєї Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами та доповненнями) роз`яснив, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим Цивільним процесуальним кодексом України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Отже, лише коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення певного факту.

Ухвалою суду від 17.04.2023 заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків зазначених в ухвалі, а саме: для надання доказів вирішення питання про виправлення помилки у свідоцтві про право власності у позасудовому порядку, тобто шляхом звернення до органу, яким було видано правовстановлюючий документ з метою виправлення помилки.

02.05.2023 на виконання ухвали суду заявником було надано відповідь міського голови щодо втрати функцій Козятинською міською радою з оформлення права власносності на нерухоме майно з видачою свідоцтва у зв?язку з втратою чинності Тимчасовим положенням про порядок державної режстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно з 01.01.2013.

Як визначено ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачений порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, зокрема, в ч.2 вказаної статті визначено, що у разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку.

Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

Виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Між тим матеріали справи не містять даних щодо звернення заявника до державного реєстратора у позасудовому порядку стосовно виправлення помилки у свідоцтві, неможливості вирішення цього питання або того, що заявник отримав таку відмову.

Суду надано Рішення державного реєстратора про відмову у проведенні державної реєстрації будинку на підставі вказаного свідоцтва, з одночасним внесенням виправлень у реєстрі саме державним реєстратором. Проте таке рішення не вказує на перешкоди у виправленні помилки у свідоцтві.

Перелічені недоліки заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі та подальший розгляд справи й ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Як вже зазначалося вище, вимоги щодо змісту та форми позовних заяв та заяв, поданих в порядку окремого провадження, визначені статтями 175, 177 та, в даному випадку статтею 318 Цивільного процесуального України.

При цьому, якщо подана заява не відповідає таким вимогам, у ч.1 ст.185 ЦПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви (заяви, поданої в порядку окремого провадження) без руху задля забезпечення позивачу (заявнику) можливості у встановлений судом строк усунути недоліки поданої заяви, що забезпечує можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення заявником недоліків заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

В даному випадку, подана заява не відповідає вимогам, що викладені у ст. 318 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подана заява не відповідає вимогам, викладеними у ст. 318 ЦПК України та вважає за необхідне залишити її без руху, надавши заявнику десятиденний строк, який відраховувати із дня вручення копії даної ухвали, для усунення вищевказаних недоліків.

Спосіб усунення недоліків заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу полягає в наданні доказів того, що заявниця зверталась до Державного реєстратора з заявою про внесення виправлень (змін до записів) у Державному реєстрі, оскільки відповідна помилка міститься у свідоцтві про право власності, та отримала певну відповідь. Такі заяву та відповідь потрібно надати суду.

Крім того, суддя вважає за необхідне повідомити, що в разі неусунення порушень закону, допущених при подачі заяви до встановленого законом строку, остання буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4,10,175, 177, 185, 293, 294, 315, 318, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - Козятинська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Надати заявникові строк на усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені цією ухвалою, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА