МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. Справа №370/44/20

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Тандира О.В.,

із секретарем судового засідання Зозулею Я.А.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в смт Макарів Київської області справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування матеріальної шкоди. заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , (далі - позивач), в особі представника, адвоката Задорожної Л.Г., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», в якому вказав, що 20.04.2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Святопокровській села Бишів Макарівського району, Київської області від міста Київ в напрямку села Соснівка Макарівського району Київської області. ОСОБА_2 в порушення вимог пункту 2.3 б), пункту 10.1 , пункту 12.1 та підпункту 1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем «VOLVO ХС 90», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 . Грубе порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту 2.3 б), пункту 10.1 , пункту 12.1 та підпункту 1.1. розділу 34 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку з чим дії водія ОСОБА_2 кваліфікованої за ч. 2 ст. 286 КК України. Такий висновок зроблено в обвинувальному Акті у кримінальній справі №370/2233/19, яка знаходиться на розгляді в Макарівському районному суді.

Внаслідок ДТП автомобіль «VOLVO ХС 90», р.н. НОМЕР_2 , який належить позивачу, отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. На підставі даних Акту огляду транспортного засобу від 20.05.2019 року та відповідно до Договору про проведення оцінки вартості матеріального збитку, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Клевер Експерт», експертом ТОВ «Клевер Експерт», складений Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №269/05-19 від 21.05.2019 року, в якому встановлено вартість матеріального збитку в розмірі 750555,94 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована в ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай» за Полісом №АМ8415022 від 23.12.2018 року. Згідно відповіді, наданої Страховою компанією «СК`Ю.Ес.Ай», страхова сума на одного потерпілого становить 100000,00 грн.

Таким чином, вартість матеріального збитку позивача без врахування ліміту відповідальності відповідача за Полісом № АМ8415022 від 23.12.2018 року становить 650555,94 грн. (750 555 - 100 000). Крім того, позивачу були заподіяні наступні збитки (витрати, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права): збитки від тимчасового утримання автомобіля на спеціальному майданчику - 3780,00 грн.; послуги евакуатора - 2000,00 грн. та витрати на проведення оцінки матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «VOLVO ХС 90» в розмірі 2500,00 грн. Таким чином загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 658835,94 грн.

Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України просить стягнути з відповідача на свою користь 658835,94 грн., матеріальної шкоди. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 6588,36 грн., сплаченого судового збору.

Вказана позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 09.01.2020 року та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2020 року (а.с.57, т.1) була передана на розгляд судді Макарівського районного суду Мазки Н.Б., яка своєю ухвалою від 23.01.2020 року (а.с.60, т.1) прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі №370/44/20. Розгляд справи було ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою від 23.01.2020 року встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено порядок подання відзиву на позов, в тому числі направлення його копії іншим учасникам справи.

Копію вказаної ухвали суду від 23.01.2020 року та копію позовної заяви з додатками відповідач ОСОБА_2 отримав 13.02.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №501 (а.с.61, т.1), у встановлений судом строк на адресу суду відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання представника відповідача, адвоката Волохова О.В., про збільшення строку на надання відзиву на позовну заяву (а.с.73-75, т.1), подане до суду 11.03.2020 року, тобто поза межами процесуального строку, передбаченого ч.2 ст. 127 ЦПК України, а тому відповідно до ч.2 ст. 126 ЦПК України залишається без розгляду.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 12.03.2020 року (а.с.85, т.1) ухвалено здійснювати розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.04.2020 року, яке неодноразово відкладалось. Також даною ухвалою знову встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено порядок подання відзиву на позов, в тому числі направлення його копії іншим учасникам справи.

Про призначення підготовчого засідання на 27.04.2020 року представник відповідача, адвокат Волохов О.В., був повідомлений 12.03.2020 року, про що свідчить його власноручний підпис у відповідній довідці (а.с.86, т.1).

Крім того, копію вказаної ухвали суду від 12.03.2020 року відповідач ОСОБА_2 отримав 14.03.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №873 (а.с.87, т.1), у встановлений судом строк на адресу суду відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву, не подавав.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 27.08.2020 року (а.с.130, т.1) у справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу, а провадження у справі зупинене.

У зв`язку з надходженням до суду Висновку експерта (а.с.132-147, т.1), ухвалою судді Мазки Н.Б. від 02.09.2021 року (а.с.149, т.1) відновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 27.09.2021 року, яке неодноразово відкладалось.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 07.03.2023 року (а.с.106, 107 т.2) відмовлено представнику відповідача ОСОБА_2 , адвокату, ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 07.03.2023 року (а.с.108, т.2) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2023 року.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 пов`язаного з поданням нею заяви про відставку та відповідно неможливістю продовжувати розгляд справи, відповідно до Розпорядження керівника апарату суду №203 від 07.04.2023 року (а.с.116, т.2) та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 року (а.с.117, т. 2) дана справа №370/44/20 була передана на розгляд судді Макарівського районного суду Тандира О.В.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Підстав для повторного проведення підготовчого провадження суд не вбачає, а тому суд повторно розпочинає розгляд справи по суті.

Тож, в судове засідання 18.04.2023 року позивач не прибув, його представник адвокат Задорожна Л.Г. подала письмову заяви (а.с.135, т.2), в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 18.04.2023 року не прибув, направив до суду письмову заяву (а.с.126, т.2), в якій просив розглядати справу за його відсутності, а при винесені рішення у справі просив зменшити розмір суми матеріальної шкоди, проте не зазначив конкретних сум.

Також представник відповідача, адвокат Волохов О.В., неодноразово, а саме: 07.12.2021 року (а.с.185-192, т. 1), 05.01.2023 року (а.с.82-89, т.2), 11.01.2023 року (а.с.90-97, т. 2), 10.04.2023 року (а.с.119-125, т.2) та 13.04.2023 року (а.с.127-134, т. 2), були подані аналогічні за змістом відзиви на позовну заяву, які судом до розгляду не приймаються, оскільки вони були подані поза межами строку, встановленого судом для подання відзиву. Крім того, у порушення вимог п.2 ч.5 ст. 178 ЦПК України до вказаних відзивів не додано доказів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву до суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.01.2020 року у справі №370/2233/19 (а.с.136-137, т.2), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами).

Як встановлено вказаним Вироком суду, 20.04.2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Святопокровській села Бишів Макарівського району Київської області від міста Київ в напрямку села Соснівка Макарівського району Київської області. ОСОБА_2 в порушення вимог пункту 2.3 б), пункту 10.1 , пункту 12.1 та підпункту 1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем «VOLVO ХС 90», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 . Грубе порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту 2.3 б), пункту 10.1 , пункту 12.1 та підпункту 1.1. розділу 34 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (далі -ДТП) та настанням наслідків.

Внаслідок ДТП автомобіль «VOLVO ХС 90», р.н. НОМЕР_2 , який належить позивачу (а.с.8, т.1), отримав механічні пошкодження. Так, на підставі даних Акту огляду транспортного засобу від 20.05.2019 року (а.с.20-21, т.1) та відповідно до Договору про проведення оцінки вартості матеріального збитку від 20.05.2019 року (а.с.16-17, т.1), укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Клевер Експерт», експертом ТОВ «Клевер Експерт», складений Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №269/05-19 від 21.05.2019 року (а.с.26-49, т.1), в якому встановлено вартість матеріального збитку в розмірі 750555,94 грн.

Згідно відповіді ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» №51-6325 від 20.12.2019 року (а.с.52, т.1), щодо поставлених в адвокатському запиті питань до Страховика надав таку інформацію: 1) 20.04.2019 року, коли відбулась ДТП за участі автомобіля марки «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність водія вищезазначеного ТЗ була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за Полісом № АМ8415022 від 23.12.2018 року; 2) 26.06.2019 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» отримало Повідомлення про ДТП від представника ОСОБА_2 ; 3) страхова сума на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 2000 (двісті тисяч) грн.; за шкоду, заподіяну майну складає 100000 (сто тисяч) грн.

Тож, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди заподіяної йому в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилався на те, що вартість матеріального збитку позивача без врахування ліміту відповідальності відповідача за Полісом № АМ8415022 від 23.12.2018 року становить 650555,94 грн. (750 555 - 100 000), яку і просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним наступні витрати, на підтвердження яких надав суду відповідні докази: 1) 3780,00 грн. - оплата за тимчасове утримання автомобіля на спеціальному майданчику, що підтверджується Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.04.2019 року (а.с.12, т.1) та квитанцією до прибуткового касового ордеру №31 від 13.05.2019 (а.с.13, т.1); 2) 2000,00 грн. - послуги евакуатора, що підтверджується Актом виконаних робіт 13.05.2019 року (а.с.14, т.1) та квитанцією серії 03 ААВ №1825414 від 13.05.2019 року (а.с.15. т.1); 3) 2500,00 грн. - витрати на проведення оцінки матеріального збитку, що підтверджується Договором про проведення оцінки вартості матеріального збитку від 20.05.2019 року (а.с.16-17, т.1), Актом виконаних робіт від 21.05.2019 року (а.с.18, т.1) та квитанцією до прибуткового касового ордеру №87 від 05.09.2019 року (а.с.19, т.1).

Таким чином загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 658835,94 грн.

Поряд з тим, за клопотанням представника відповідача, адвоката Волохова О.В., мотивованого незгодою з висновком звіту №269/05-19 «Про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу», ухвалою суду від 27.08.2020 року (а.с.130, т.1) у справі було призначено судову авто-товарознавчої експертизу, за Висновком №32012/20-54 від 20.08.2021 року якої (а.с.132-147, т.1), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «VOLVO ХС 90», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 757858,66 грн.

Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1 та ч. 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 3 вказаної статті).

Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, частино 5 вказаної статті передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, необхідними підставами цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, що має довести позивач є: наявність протиправної поведінки; прямої дійсної шкоди; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою. Крім цього, відсутність непереборної сили чи умислу потерпілого, що має довести відповідач.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так судом встановлено, що 20.04.2019 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Святопокровській села Бишів Макарівського району Київської області від міста Київ в напрямку села Соснівка Макарівського району Київської області. ОСОБА_2 в порушення вимог пункту 2.3 б), пункту 10.1 , пункту 12.1 та підпункту 1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем «VOLVO ХС 90», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 . Грубе порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту 2.3 б), пункту 10.1 , пункту 12.1 та підпункту 1.1. розділу 34 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (далі -ДТП) та настанням наслідків.

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.01.2020 року у справі №370/2233/19 (а.с.136-137), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами).

Наявність прямої дійсної шкоди позивачу у розмірі 757858,66 грн., підтверджується Висновком експерта №32012/20-54 від 20.08.2021 року за результатами проведеної автотоварознавчої експертизи у справі, який для суду має переважне значення, ніж Звіт визначення вартості матеріального збитку, проведеного оцінювачем ТОВ «Клевер Експерт» ОСОБА_5 , наданий суду позивачем, виходячи з наступного.

На відміну від Звіту визначення вартості матеріального збитку, проведеного оцінювачем, в рамках експертизи експерт підписує заяву про кримінальну відповідальність. Крім того, в суді призначення експертизи здійснюється судом на підставі ухвали. Отримані результати експертизи сприймаються судом, як доказ. Звіту визначення вартості матеріального збитку оцінювача не є процесуальним доказом, а виступає лише додатковим доказовим навантаженням.

Поряд з тим відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована в ТДВ «СК`Ю.Ес.Ай» за Полісом №АМ8415022 від 23.12.2018 року. Згідно відповіді, наданої Страховою компанією «СК`Ю.Ес.Ай», страхова сума на одного потерпілого становить 100000,00 грн.

Таким чином, вартість матеріального збитку позивача без врахування ліміту відповідальності відповідача за Полісом № АМ8415022 від 23.12.2018 року становить 657858,66 грн. (757858,66 - 100 000).

Також судом встановлено, що між порушенням відповідачем вимог пункту 2.3 б), пункту 10.1 , пункту 12.1 та підпункту 1.1. розділу 34 ПДР та наявністю прямої дійсної шкоди, завданої цими діями позивачеві, наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Будь-яких доказів у порушення ст.ст. 12, 81 ЦПК України на підтвердження обставин непереборної сили або умислу потерпілого відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених нею вимог, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача 650555,94 грн., матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача збитків, які документально підтверджені в ході розгляду справи, у вигляді: 1) 3780,00 грн. - оплата за тимчасове утримання автомобіля на спеціальному майданчику, що підтверджується Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.04.2019 року (а.с.12, т.1) та квитанцією до прибуткового касового ордеру №31 від 13.05.2019 (а.с.13, т.1); 2) 2000,00 грн. - послуги евакуатора, що підтверджується Актом виконаних робіт 13.05.2019 року (а.с.14, т.1) та квитанцією серії 03 ААВ №1825414 від 13.05.2019 року (а.с.15. т.1); 3) 2500,00 грн. - витрати на проведення оцінки матеріального збитку, що підтверджується Договором про проведення оцінки вартості матеріального збитку від 20.05.2019 року (а.с.16-17, т.1), Актом виконаних робіт від 21.05.2019 року (а.с.18, т.1) та квитанцією до прибуткового касового ордеру №87 від 05.09.2019 року (а.с.19, т.1), також підлягають задоволенню.

Таким чином загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 658835,94 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню, понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6588,36 грн. (а.с.7).

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 658835 (шістсот п`ятдесят вісім тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6588,36 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2023 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», , адреса: 04210, м. Київ, проспект Сталінграда, буд.4, корпус 6А.

Суддя О.В. Тандир