Справа № 463/8851/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Дзвінник Х.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, після зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 50000 доларів США, що еквівалентно 1828500 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2020 між ним та відповідачем був укладений договір позики, про що складено розписку. За умовами договору позики від 01.12.2020 ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 80000 доларів США. Боржник зобов`язався повернути кошти до 01.12.2022, однак станом на день звернення до суду кошти не повернуто. Просить позов задоволити.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передано до Залізничного районного суду м. Львова для прийняття до свого провадження та вирішення питання про відкриття провадження.

У зв`язку з наведеним, справу було передано для автоматизованого розподілу. У відповідності до вимог ст.33 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу Залізничного районного суду м. Львова 01 травня 2023 року було визначено суддю Постигач О.Б. для розгляду вказаної справи.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічно наведеним у позовній заяві, просить позов задоволити в повному обсязі та у зв`язку із частковим поверненням боргу відповідачем стягнути з останнього 50000 доларів США.

В судовому засіданні відповідач проти задволення позову не заперечив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 01 грудня 2020 року отримав у борг від ОСОБА_1 80000 доларів США, що підтверджується розпискою від 01.12.2020. Згідно даної розписки ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 80000 доларів США у строк до 01.12.2022 /а.с. 4/.

Керуючись ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц зазначила, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

По даний час відповідач ОСОБА_2 не повернув усіх коштів на виконання вимог вказаного договору позики, а тому ОСОБА_2 не виконав своїх зобов`язань перед ОСОБА_1 .

Таким чином, беручи до уваги визнання позову відповідачем, вимога про стягнення боргу за договором позики від 01.12.2020 в заявленому позивачем розмірі у сумі 50000 доларів США підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 12405 грн судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.76-81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, що еквівалентно 1 828 500 (один мільйон вісімсот двадцять вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 12405 грн.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 24.08.2023.

Суддя: Постигач О.Б.