Справа № 750/2076/23
Провадження № 2/750/586/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року м. Чернігів

ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі судді Коверзнева В. О.

учасники судового процесу:

секретар судового засідання - Салтан К. А.

представниця позивачки - адвокат Кулініч К. В.

відповідач - ОСОБА_1

представник органу опіки та піклування - Ларченко О. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні (у порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини

у справі бере участь Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, що діє як орган опіки та піклування

СУТЬ СПОРУ

1. 15.02.2023 ОСОБА_2 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із позивачкою як матір`ю дитини.

В обґрунтування позову вказує, що наразі дитина проживає разом із позивачкою в Республіці Словаччина, при цьому визначення місця її проживання разом із матір`ю в судовому порядку необхідно для того, щоб мати можливість створити необхідні умови для нормального проживання дитини та її фізіологічного розвитку.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ ТА УЧАСНИКІВ У СПРАВІ

2. Ухвалою судді від 22.02.2023 відкрито провадження в цивільній справі № 750/2076/23, яку призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою учасникам справи запропоновано подати до суду процесуальні заяви по суті справи (відзив на позовну заяву, відповідь на відзив і заперечення; а.с. 31, 32).

3. Відповідач своїми процесуальними правами не скористався і відзив на позовну заяву не подав.

4. Ухвалою суду від 15.03.2023 закрито підготовче провадження в справі, яку призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 56, 57); судом також зобов`язано орган опіки та піклування надати висновок про шляхи розв`язання спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Представниця позивачки заявлені вимоги підтримала та наполягала на задоволенні. Вона підтвердила, що відповідач як батько не чинив перешкоди у вивезенні дитини за кордон, але зазначила, що перебування дитини в Словаччині потребує вирішення багатьох питань, пов`язаних, зокрема, з її навчанням, лікуванням тощо, що обумовлює необхідність отримання письмових дозволів відповідача як батька, що створює позивачці суттєві незручності.

6. Відповідач з позовом не погодився. Він пояснив, що позивачка виїхала в Словаччину ще в липні 2021 року і залишила дитину проживати разом із ним; з того часу подружжя фактично припинили сімейні відносини, хоча офіційне розірвання шлюбу відбулося в січні 2023 року. У зв`язку з розпочатими на території України воєнними діями російської федерації та виникненням загрози життю дочки, він активно сприяв відповідачці у вивезенні дитини і не заперечував проти її проживання та навчання в Словаччині, проте виключно на період військової агресії російської федерації. Вже під час перебування дитини за кордоном, він надавав усі дозволи, необхідні для забезпечення нормального проживання, а також можливості навчання та лікування дитини. У той же час відповідач зазначив, що не згодний на залишення дитини за кордоном після закінчення війни та зникнення загрози для проживання дочки в Україні.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ЯКІ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

7. З 18.12.2013 сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.01.2023, і мають спільну малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2, 10, 11).

8. Як випливає з пояснень відповідача, які позивачкою не спростовувалися, остання виїхала за кордон для проживання в Республіці Словаччина в липні 2021 року; з цього часу дочка ОСОБА_5 проживала разом із відповідачем в Україні.

9. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідач сприяв вивезенню позивачкою дитини за кордон для забезпечення безпеки її життю та здоров`ю.

У серпні 2022 позивачка разом із дочкою отримали дозвіл на проживання в м. Шаля на час перебування в Словацькій Республіці (а.с. 13).

З 01.09.2022 малолітня ОСОБА_5 зарахована до 3-а класу Загальноосвітньої школи з дитячим садком ім. Йозефа Мургаша м. Шаля (а.с. 23).

10. Як убачається з матеріалів справи (а.с. 61), 23.03.2023 відповідач надав нотаріально посвідчену згоду на тимчасове проживання та тимчасову реєстрацію дочки разом із позивачкою; цією ж заявою відповідач дозволив позивачці самостійно вирішувати всі питання, що стосуються дочки під час її тимчасово проживання в Словацькій Республіці, в тому числі - щодо надання дитині медичної допомоги.

11. У наданому на вимогу суду висновку орган опіки та піклування висловив позицію, що фактично місце проживання дитини визначено за згодою батьків.

РЕЛЕВАНТНІ НОРМИ ПРАВА, ЩО РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ВИСНОВКИ СУДУ

12. Відповідно до частини першої статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Таким чином, визначення місця проживання дитини в судовому порядку здійснюється виключно в тому разі, якщо існує реальний спір, який не вирішений батьками.

13. Суд констатує, що між сторонами відсутній спір з приводу місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 на період війни, яку проти незалежної України розв`язала російська федерація. Підтвердженням цього є фактичні дії відповідача як батька, спрямовані на вивезення дитини за кордон для проживання разом з її матір`ю - одразу після початку військової агресії та його нотаріально посвідчена заява від 23.03.2023 про надання згоди на тимчасове проживання та тимчасову реєстрацію дочки разом з позивачкою на території Словацької Республіки з наданням позивачці права самостійно вирішувати всі питання відносно дочки під час її тимчасового проживання за кордоном, в тому числі щодо надання дитині медичної допомоги.

Суд вважає, що пред`явлення позову спрямовано на вирішення питання щодо місця проживання дитини вже після закінчення війни - тобто на врегулювання потенційного спору, що може виникнути в майбутньому.

Слід зазначити, що положення статті 161 Сімейного кодексу України спрямовані на розв`язання спорів щодо місця проживання дитини, які фактично існують між батьками на час розгляду справи судом, а не тих, що можуть виникнути в майбутньому.

14. З урахуванням мотивів і висновків, викладених у пунктах 7-13 цього рішення, позов не підлягає задоволенню як передчасно заявлений.

15. Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

с у д в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня проголошення.

Суддя В. О. Коверзнев