Провадження № 2-о/357/340/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Іванова О.Р.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року заявник ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Бєлоусова Сергія Геннадійовича, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі - ОСОБА_2 у місті Донецьк Донецької області, Україна, матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Азербайджана , відомості про батька дитини зазначити у відповідності зі статтею 135 Сімейного кодексу України, а саме - ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви вказує, що ОСОБА_1 не перебуває у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк вона народила сина ОСОБА_5 та отримала медичне свідоцтво про народження № 380 від 23.07.2022, згідно з яким вона народила дитину чоловічої статі вагою 3980 грамів. В подальшому їй стало відомо, що свідоцтво про народження дитини є незаконним та не створює правових наслідків на території України відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

В заяві представник заявника просить суд розглянути заяву про встановлення факту народження за відсутністю заявника та її представника.

Заявник, її представник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, жодних заяв/клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18 год. 10 хв. в місті Донецьк ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину - хлопчика вагою 3980 грамів, про що було видане медичне свідоцтво про народження № 380 та обмінна карта ОСОБА_1 .

Копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

Однак, вказані вище документи видані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень і які не мають юридичної сили для органів державної влади та інших органів на підконтрольній території держави Україна.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо перебування ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, про що зазначено в позові.

В матеріалах справи міститься копія паспорта громадянки Азербайджанської Республіки - ОСОБА_1 , з засвіченим перекладом на українську мову, а також фото заявниці з дитиною.

Вищевказані копії письмових документів засвідчені представником заявника - адвокатом Бєлоусовим Сергієм Геннадійовичем.

На підтвердження повноважень для звернення до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , адвокатом Бєлоусовим Сергієм Геннадійовичем надано оригінал ордеру серії АН від 26.08.2023 № 1238699 та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3853 від 16.03.2011.

За змістом ордеру вбачається, що він виданий адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 27.07.202, договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежується.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України встановлює стаття 317 ЦПК України.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 317 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації фізичної особи та її походження є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

У відповідності до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 07 лютого 2019 року, м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією.

Встановлення факту народження фізичної особи породжує юридичні наслідки для заявника, тоді як чинним законодавством України не передбачено іншого порядку встановлення факту народження дитини, ніж звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, так званого «намібійського винятку», не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно з ч. 1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України).

Матеріали справи не містять відомостей про перебування заявника у зареєстрованому шлюбі, або ж наявності спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду щодо батька дитини. У даному випадку суд виходить з наявних у справі відомостей та враховує посилання заявника на ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт народження ОСОБА_2 , отже подана його матір`ю заява про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 264, 265, 315, 317, 319, 354, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі - ОСОБА_2 , у місті Донецьк Донецької області, Україна, матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Азербайджана , відомості про батька дитини зазначити у відповідності зі статтею 135 Сімейного кодексу України, а саме - ОСОБА_4 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , особовий номер: НОМЕР_1 , паспорт Азербайджанської Республіки: тип НОМЕР_2 від 16.11.2016.

Заінтересована особа Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: вул. Ярослава Мудрого, 22, м. Біла Церква, Київська область, .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя А. Ю. Цуранов