Справа № 209/2349/23
Провадження № 2-з/209/21/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Ухліної В.О.,

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Фесюк Ю.О. про забезпечення позову по цивільній справі №209/2349/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2023 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ

До позовної заяви ОСОБА_1 було додано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої останній просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким третім особам у будь-який спосіб відчуження та розпорядження наступним нерухомим майном: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 21,0 кв.м., загальною площею 38,7 кв.м.; квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 61,2 кв.м., житловою площею: 33,0 кв.м. В обґрунтування заяви посилається на те, що ним до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області була подана позовна заява до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ (по 1/2 частці кожному). Позов обґрунтовується тим, що з відповідачкою по справі ОСОБА_2 він познайомився в 1995 році, з цього часу вони стали зустрічатися, а починаючи з 1996 року стали проживати разом і вже на той час їх відносини набули ознак сімейних, оскільки вони проживали спільно, окремо від інших, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, який формувався з їх спільних доходів, більш того, ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження Відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 23 грудня 1998 року був зроблений відповідний запис за №16. В свідоцтві про народження доньки ОСОБА_4 він записаний батьком дитини. На підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 1999 року, ним була придбана однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 21,0 кв.м., загальною площею 38,7 кв.м., яка з певних причин була оформлена на його матір, в якій вони стали проживати в трьох. Проживаючи з відповідачкою та донькою вони продовжили підтримувати сімейні відносини: проживали спільно, мали спільний бюджет, сформований нами разом, разом утримували та виховували доньку, за спільні кошти купували побутові предмети, необхідні для комфортного та зручного проживання їх сім`ї в згаданій квартирі. В 2012 році він з відповідачкою разом працювали на заробітках в російській федерації в м. Москва та продовжували перебувати в сімейних відносинах, наслідком чого стала її вагітність та народження у них другої дитини: сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 25 січня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №48. 19 листопада 2019 року був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого він, ОСОБА_1 , як власник успадкованої після батька 1/6 частки, його брат ОСОБА_6 , як власник успадкованої після батька 1/6 частки, та його мати ОСОБА_7 , як власник інших 2/3 часток, формально продали, а відповідачка ОСОБА_2 , відповідно, формально купила квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . З метою покращення умов проживання родини ним з відповідачкою було прийняте рішення про придбання квартири з більшою кількістю кімнат, у зв`язку з чим за їх спільні кошти, на підставі договору купівлі-продажу від 05 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Морозовою О.В., була придбана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 61,2 кв.м., житловою площею: 33,0 кв.м. Покупцем за даним договором виступала відповідачка, у зв`язку з чим саме за нею було зареєстроване право власності на згадану квартиру. До початку військової агресії російської федерації - лютого 2022 року, вони, тобто: він, відповідачка і їх син ОСОБА_8 , - проживали разом у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , а після лютого 2022 року вони з відповідачкою стали проживати окремо, при цьому остання в грудні 2022 року повідомила його про розірвання їх сімейних відносин. З наведеного слідує, що починаючи з 1996 року, з вимушеним тимчасовим переривом, який тривав з 1998 року по 2000 рік, та до лютого 2022 року, він та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В даному випадку предметом судового спору є дві квартири: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 21,0 кв.м., загальною площею 38,7 кв.м., та двокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 61,2 кв.м., житловою площею: 33,0 кв.м., право власності на які зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 , що дає їй змогу будь-яким чином відчужити ці квартири на користь третіх осіб, у зв`язку з чим є необхідність застосувати заходи забезпечення позову, оскільки їх невжиття може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Необхідність застосування заходів забезпечення позову обумовлюється тим, що відповідачка стала відноситися до нього неприязно, вважає себе одноособовою власницею спірних квартир та прямо заявляє про те, що вона вправі ними розпоряджатися без врахування його думки та його інтересів. Враховуючи характер спірних правовідносин та наявність спору про право вважає, що є підстави та необхідність застосувати заходи забезпечення позову у виді заборони відчуження згаданих квартир, оскільки такий захід в даному випадку є збалансованим і відповідає інтересам сторін та є співмірним із заявленими в суді позовними вимогами: поділу квартир між сторонами на частки. Зазначений захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а у разі невжиття таких заходів існує імовірність утруднення виконання або взагалі невиконання рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.04.2023 суддею Решетник Т.О. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №209/2349/23 було повернуто заявнику.

02.05.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Фесюк Ю.О. повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі № 209/2349/23 в якій посилаючись та ті самі обставини, які були викладені у поданій ОСОБА_1 26.04.2023 до суду заяві про забезпечення позову, просив суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким третім особам у будь-який спосіб відчуження та розпорядження наступним нерухомим майном: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 21,0 кв.м., загальною площею 38,7 кв.м.; квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 61,2 кв.м., житловою площею: 33,0 кв.м.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали додані до заяви, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За наведених положень ЦПК України обов`язковою умовою для забезпечення позову є та обставина, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або призвести в подальшому до неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Окрім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених ЦПК України.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а матеріали справи не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заява про забезпечення позову містить лише припущення заявника стосовно ймовірності дій щодо подальшого відчуження або вчинення інших навмисних дій з метою ускладнення виконання рішення по цій справі у разі задоволення позову, тому вжиття даного заходу забезпечення позову за наведених у заяві обставин є передчасним, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На думку суду, самі лише припущення заявника стосовно того, що подальші можливі дії відповідачів будуть спрямовані на подальше відчуження спірного нерухомого майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фесюк Ю.О. про забезпечення позову по цивільній справі №209/2349/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dn.dp.court.gov.ua/

Суддя Решетник Т.О.