Провадження № 2/331/1296/2023
Справа № 195/533/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Скользнєвої Н.Г., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, нормам ЦПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

13 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якого позивач просить: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.03.2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 149.

Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на статті 110, 112 СК України.

Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2023 року вказану цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за підсудністю.

02 травня 2023 року справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 передана в провадження судді Скользнєвої Н.Г.

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі встановлена невідповідність форми і змісту позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, в яких передбачено вимоги до позовної заяви та зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Подана заява не підписана позивачем ОСОБА_1 .

Згідно п. 1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного, суд вбачає законні підстави для повернення позовної заяви позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України..

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом після усунення обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч.4 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повний текст ухвали складено 03 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва