Рішення

Іменем України

04 вересня 2023 року місто Чернігів

Справа №751/3322/23

Провадження №2/751/897/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради

представник позивача Ворожбит Сергій Анатолійович

представники відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і за час відсторонення, про встановлення факту мобінгу та стягнення моральної шкоди,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради про визнання наказу про його звільнення №30-К від 06.03.2023 незаконним та поновлення на посаді практичного психолога спеціалізованого відділення №2 КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.03.2023 до дня поновлення на роботі, який станом на 15.08.2023 становить 45 192,70 коп; стягнення середнього розміру заробітної плати за час вимушеного призупинення з 01.03.2022 до 23.05.2022 в сумі 22 626 грн; встановлення факту мобінгу з боку керівництва КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради; стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн (а.с.1-10, 78-88, 245-246).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 2007 року до 2023 року працював у КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради на посаді практичного психолога. Упродовж останніх двох років нове керівництво лікарні постійно тримало його під тиском, заважало виконувати професійні обов`язки, лякало звільненням та обмежувало доступ до публічних зборів і нарад, тричі протягом 2022 року намагалось звільнити. Так, 26.01.2022, 21.10.2022 та 30.12.2022 керівник медичної установи видавала попередження про його скорочення, останнє повинно було відбутися 02.03.2023 без жодних законних підстав для звільнення. Підставою для скорочення вказували на не підписання Національною службою здоров`я України з КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради контракту на 2023 рік з обслуговування та реабілітації пацієнтів, проте саму заявку поліклініка ще не подавала. У подальшому, перебуваючи у щорічній відпустці, на лікарняному та у відпустці за власний рахунок, його 06.03.2023 таємно звільнили без повідомлення та засідання кадрової комісії. Зазначає, що коли вийшов на роботу 27.03.2023, відпрацював повний робочий день, йому повідомили про звільнення та вимагали написати добровільну заяву на звільнення. Також 28, 29 та 30 березня відпрацював повні робочі дні, лише 30.03.2023 його ознайомили з наказом про звільнення, після чого йому сказали з`явитися у відділ кадрів та подати заяву на звільнення. Вказане свідчить про те, що звільнення є незаконним, про скорочення та звільнення його ніхто вчасно не повідомляв. Крім того зазначає, що з березня до травня 2022 року йому не нараховувались кошти, оскільки генеральна директорка поліклініки ОСОБА_2 незаконно призупинила дію трудового договору, загальна сума за час вимушеного призупинення становить 22 626 грн. Вказав, що стосовно нього з боку керівництва здійснювався мобінг, який пов`язаний з постійними та систематичними повідомленнями про звільнення, невиплатою заробітної плати, позбавленням права на відпустку, систематичним цькуванням та тиском, видаленням з усіх робочих спільнот, відмовою в отриманні матеріальної допомоги від профспілкової організації, незаконним звільненням, ігноруванням запитів та розповсюдженням недостовірної інформації про нього серед колективу. За таких обставин йому спричинена моральна шкоду, яка полягає в суттєвому погіршенні здоров`я, та яку оцінює в розмірі 20 000 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 04 травня 2023 року позов ОСОБА_1 залишив без руху, оскільки не відповідав вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України. Позивачем у встановлений строк виправлено недоліки.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15 травня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У встановлений строк від представника відповідача надійшов відзив (а.с.107-122), відповідно до якого у задоволенні позову просить відмовити повністю. Зазначає, що відповідач працював на посаді практичного психолога з неповним робочим днем 0,5 ставки та за внутрішнім сумісництвом 0,5 ставки на час відпустки основного працівника по догляду за дитиною до 3-річного віку. Фінансування КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради здійснюється виключно за рахунок коштів НСЗУ, отриманих за пакетами медичних послуг. Строк дії договору з НСЗУ про медичне обслуговування населення на 2022 рік закінчувався, а на 2023 рік було анонсоване зменшення фінансування, у зв`язку з чим прийнято рішення про зміну структури закладу та зменшення шляхом скорочення штатних посад. Зокрема, 27.12.2022 наказом КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради внесені зміни до штатного розпису та скорочена 0,5 штатної одиниці практичного психолога з 2,5 ставки до 2 ставки. 30.12.2022 про скорочення, яке відбудеться 02.03.2023, попереджено ОСОБА_1 , який не погодився з ним. Вказує, що 02.01.2023 комісією з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, прийнято рішення, що звільненню за п. 1 ст. 40 КЗпП підлягає відповідач, оскільки він не має переваг в залишенні на роботі інший практичний психолог ОСОБА_4 має вищу категорію та більший стаж роботи за спеціальністю. З 02.01.2023 до 12.02.2023 відповідач перебував у щорічній відпустці, а з 13.02.2023 до 04.03.2023 був тимчасово непрацездатний. Листом від 28.02.2023 ОСОБА_1 було повідомлено, що в перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності його буде скорочено та запропоновано з`явитись до відділу кадрів для вирішення питання щодо подальшої роботи та оформлення відпустки без збереження заробітної плати. Проте відповідач 06.03.2023 на роботу не вийшов, а до 24.03.2023 пішов у відпустку без збереження заробітної плати за сумісництвом. Водночас 06.03.2023 ОСОБА_1 був звільнений з 0,5 посади практично психолога за основним місцем роботи у зв`язку зі скороченням штату. Зазначає, що після закінчення відпустки, з 27.03.2023 до 30.03.2023 він виконував обов`язки за сумісництвом, лише 30.03.2023 з`явився до відділу кадрів та отримав наказ про звільнення з трудовою книжкою. Оскільки він був звільнений з основного місця роботи, були відсутні підстави для подальшого перебування на посаді за сумісництвом. У зв`язку з чим, було запропоновано подати заяву про звільнення з посади за сумісництвом та після працевлаштування за основним місцем роботи подати заяву про укладення строкового трудового договору на посаду практичного психолога на період декретної відпустки по догляду за дитиною основного працівника. Проте ОСОБА_1 з посади за сумісництвом не звільнився та з 31.03.2023 посадові обов`язки не виконує. За таких обставин наказ про звільнення є законним, відсутні підстави для поновлення відповідача на роботі та стягнення середньої заробітної плати і моральної шкоди. Також йому була надана щорічна відпустка за 2022 рік на підставі його заяви від 19.12.2022, хоча відповідно до графіку відпусток він мав піти у щорічну відпустку в червні-серпня. Крім того вказує, що з 24 лютого 2022 року КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради працювала, простій по підприємству не оголошувався. Однак ОСОБА_1 з 01.03.2022 до 22.05.2022 не виконував трудові обов`язки, заяв про зміну організації праці не подавав, документів про поважність причин неявки не надавав, а з`явився на роботі та приступив до виконання обов`язків лише 23.05.2022, у зв`язку з чим були відсутні підстави здійснювати нарахування та виплату заробітної плати. До того ж, відповідач не надав доказів вчинення стосовно нього мобінгу, невиплата заробітної плати, листи з повідомленнями та роз`ясненнями причин звільнення, сам наказ про звільнення є законними та не спрямовані на його приниження. КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради не відомі обставини його цькування, вимагання писати відмову від заробітної плати, розповсюдження недостовірної інформації, відмови у наданні щорічної відпустки.

Отримавши відзив, позивачем подано відповідь на відзив (а.с.191-200), в якій вказав, що працював у поліклініці з 2007 року, а не з 2017 року, як зазначено у відзиві. Відповідач вигадує підстави для звільнення, оскільки перше попередження стосувалось звільнення 01 квітня 2022 року, тобто до зменшення фінансування на 2023 рік. Зазначив, що до скорочення в поліклініці було 2,5 ставки практичного психолога, а після 2 ставки. Водночас він сумарно обіймав 1 ставку, інший психолог ОСОБА_4 також обіймала 1 ставку. За таких обставин були зайві 0,5 ставки, які могли бути скорочені, а тому його звільнення незрозуміле. При цьому скорочена лише його ставка, фінансування на інших працівників знайшлось. Також засідання кадрової комісії відбулось фіктивно, його не повідомляли та не запрошували, з результатами не ознайомили. Коли 27.03.2023 вийшов на роботу після відпустки без збереження заробітної плати, в яку йшов на загальних підставах, а не за сумісництвом, йому ніхто наказ про звільнення не надав, вимагали написати добровільну заяву на звільнення, але він відмовився і продовжив працювати. Лише 30.03.2023 йому дали копію наказу від 06.03.2023. Зазначив, що щорічну відпустку за 2022 рік йому не надавали, оскільки намагались звільнити. У березні травні 2022 року він працював онлайн, оскільки поліклініка була зачинена, проте відповідач цього не прийняв та в табелі ставив неявку, жодним чином не узаконив роботу в дистанційній формі, хоча він неодноразово звертався. Пояснив, що з жовтня 2022 року його було видалено із загальної групи поліклініки та робочої спільноти, під час відпустки та лікування адміністрація постійно турбувала дзвінками та листами, чим порушувала його спокій та реабілітаційне відновлення, що свідчить про мобінг стосовно нього. Крім того, з січня 2022 року його перевели в кабінет, який не пристосований для цього та не відповідає нормам, відповідач на його письмові запити відповідей не надавав, розповсюджував недостовірну інформацію про те, що поганий працівник, запізнюється на роботу, скандаліст та ледар. Все це спричинило йому моральну шкоду, яка пов`язана з систематичним тиском, постійними переживаннями про звільнення, стресовим середовищем роботи.

Представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив (а.с.210-214), в яких вказав про те, що станом на 2022 рік в штаті КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради було 3 практичних психологи: ОСОБА_5 1 ставка, ОСОБА_1 0,5 ставки, ОСОБА_4 1 ставка. На час відпустки ОСОБА_5 по догляду за дитиною до 3-річного віку, її 0,5 ставки за внутрішнім сумісництвом прийняв ОСОБА_1 . У вересні 2022 року НСЗУ анонсувала про неконтрактування по пакету з реабілітації, а тому були змушені готувати зміну структури закладу на 2023 рік. Вказане свідчить про зміни в організації виробництва і праці, що призвело до скорочення чисельності та штату працівників, у тому числі позивача. При цьому норми законодавства були додержані. Факт роботи поліклініки в березні 2022 року підтверджується табелем обліку використання робочого часу працівників, які в АДРЕСА_1 виконували свої трудові обов`язки. З позивачем була призупинена дія трудового договору з 01.04.2022 та відновлена після виходу на роботу 23.05.2022, хоча останній відмовився писати заяву про відновлення дії трудового договору. Щодо зміни робочого місця ОСОБА_1 , то в поліклініці здійснювався ремонт приміщень і на час проведення ремонтних робіт позивачу змінений кабінет на №320, який відповідав нормам освітлення та опалення, а тому ознаки мобінгу відсутні. До того ж, 26.10.2022 відбулось загальне закриття групи поліклініки у Вайбері, видалення із групи стосувалось не лише ОСОБА_1 . На підтвердження інших фактів мобінгу позивачем доказів не надано.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити, посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що позивач з 19.09.2007 до 31.08.2009 та з 15.02.2017 до 06.03.2023 перебував у трудових відносинах з КНП «Дитяча поліклініка №2» (перейменовано на КНП «Сімейна поліклініка») Чернігівської міської ради, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.61-67).

Згідно наказу головного лікаря КНП «Дитяча поліклініка №2» №23-к від 13.02.2017 ОСОБА_1 з 15.02.2017 прийнятий на посаду практичного психолога відділення медико-соціальної допомоги дітям та молоді з неповним робочим днем 0,5 ставки (а.с.123).

Наказом №133-к від 07.09.2020 позивач з 08.09.2020 прийнятий на роботу на умовах внутрішнього сумісництва на 0,5 ставки практичного психолога по посаді ОСОБА_5 на час її відпустки для догляду за дитиною до 3-річного віку (а.с.124).

З 01.12.2020 позивач був переведений на посаду практичного психолога реабілітаційного відділення (а.с.125-126).

Крім того, ОСОБА_1 за основним місцем роботи та за сумісництвом переводився на 0,5 посади практичного психолога поліклінічного відділення №2 30.06.2022, а також 30.12.2022 на 0,5 посади практичного психолога спеціалізованого відділення №2 (а.с.127-130).

ОСОБА_1 здійснював прийом в кабінеті №304 КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР по просп. Л. Лук`яненка, буд. 47 в м. Чернігові (а.с.177).

Згідно витягу з графіку роботи за березень 2022 року позивач мав відпрацювати 22/88 годин за основним місцем роботи та 22/88 годин за сумісництвом (а.с.164-165зв). Проте у березні 2022 року він на роботу не з`являвся, про що в табелі обліку використаного робочого часу зроблені записи (а.с.166-167).

З 01.04.2022 з ОСОБА_1 відповідно до наказу відповідача №35-К призупинена дія трудових договорів до моменту прибуття на робоче місце (а.с.21, 172).

Також у квітні 2022 року позивач мав відпрацювати 21/84 годин за основним місцем роботи та 21/84 годин за сумісництвом (а.с.168-169зв). Проте у квітні 2022 року він на роботу не з`являвся, про що в табелі обліку використаного робочого часу зроблені відповідні записи (а.с.170-171).

Крім того, за травень 2022 року позивач мав відпрацювати 22/88 годин за основним місцем роботи та 22/88 годин за сумісництвом (а.с.173-174зв), однак відпрацював тільки 7 днів з 23.05.2023 (а.с.175-176).

Т.в.о. завідувач спеціалізованого відділення №2 Кисла А. (а.с.236) доповідною запискою повідомила генерального директора КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської радиОвсієнко Л. про те, що ОСОБА_1 з`явився на робочому місці 23.05.2022 та приступив до виконання своїх обов`язків (а.с.180).

У зв`язку з цим наказом №59-к від 23.05.2023 з ОСОБА_1 поновлені трудові відносини (а.с.22, 181).

З наданого відповідачем навантаження практичного психолога ОСОБА_1 за 2022 рік вбачається, що останній в січні провів 132 процедури, в лютому 107, у березні та квітні 0 процедур, у травні 44, у червні 222 процедури (а.с.178-179).

У відповідності до наказів генерального директора КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської радивід 25.03.2022, 29.04.2022 та 30.05.2022 підприємство працювало, незважаючи на постійні обстріли, у зв`язку з чим деякі працівники, які продовжували працювати, премійовані (а.с.182-185).

Крім цього, на підтвердження факту роботи КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР у березні 2022 року відповідач надав табелі обліку використаного робочого часу, з яких вбачається, що деякі працівники працювали (а.с.223-235).

З довідки про доходи ОСОБА_1 вбачається, що за березень-квітень 2022 він заробітної плати не отримував (а.с.16).

У зв`язку з цим позивач звертався до відповідача з приводу виплати заробітної плати та заперечував щодо призупинення трудового договору (а.с.13-15), на що отримував відповідь про його відсутність на робочому місці з 01.03.2022 до 23.05.2022 з нез`ясованих причин(а.с.17-20).

Пунктом 4.9 Статуту Комунального некомерційного підприємства «Дитяча поліклініка №1» Чернігівської міської ради передбачено, що підприємство визначає свою організаційну структуру, встановлює штатну чисельність і затверджує штатний розпис за погодженням з управлінням охорони здоров`я Чернігівської міської ради (а.с.138-140).

Відповідно до наказу КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської радивід 24.01.2022 №12-од позивач попереджався про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників (а.с.23, 186-187).

Також наказом від 23.09.2022 №68-од попереджено працівників, зокрема поліклінічного відділення №2, про можливе скорочення посад з 24.12.2022 (а.с.188). Зокрема, 21.10.2022 був попереджений про скорочення позивач (а.с.24).

З витягів зі штатного розпису КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської радивбачається, що станом на 01.12.2021, 01.01.2022, 10.01.2022, 01.10.2022 та 01.01.2023 у відділенні було по 1 штатній посаді практичного психолога вищої кваліфікаційної категорії та ІІ кваліфікаційної категорії, а також 0,5 посади практичного психолога без кваліфікаційної категорії (а.с.131-135).

Згідно витягу зі змін до штатного розпису з 02.03.2023 по спеціалізованому відділенню №2 стало 100,25 штатних посад з фондом заробітної плати на місяць 895 977,89 грн (а.с.136-137).

Наказом генерального директора КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради№95-од від 23.12.2022, у зв`язку із закінченням строку дії договорів з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій 2022 року та анонсуванням неможливості контактування, з 02.03.2023 скорочено 0,5 штатної одиниці посади практичного психолога (а.с.141).

На виконання вказаного наказу внесені зміни до штатного розпису та виведено 0,5 штатної одиниці посади практичного психолога, що підтверджується наказом № 97-од від 27.12.2022. (а.с.142).

30.12.2022 про скорочення попереджений позивач, одночасно повідомлено про відсутність на даний час посад, які можуть бути запропоновані. Із попередженням ОСОБА_1 не погодився (а.с.25).

Посади практичного психолога на час скорочення займали: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (0,5 ставки за за основним місцем роботи з неповним робочим днем та 0,5 ставкина умовах внутрішнього сумісництва на практичного психолога по посаді ОСОБА_5 на час її відпустки для догляду за дитиною до 3-річного віку.

Водночас 02.01.2023 на засідання комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення, вирішено, що звільненню підлягає ОСОБА_1 , оскільки останній має менший стаж роботи за спеціальністю та нижчу категорію, про що складено відповідний протокол (а.с.144).

Відповідно до витягу з графіку надання щорічних відпусток у 2022 році реабілітаційного відділення КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради№95-од, позивачем за планова відпустка в червні-серпні (а.с.145).

Разом з тим, заяву про надання щорічної основної відпустки позивач написав 19.12.2022 (а.с.41, 146), на підставі якої йому надана відпустка тривалістю 42 календарних дні з 02.01.2023 до 12.02.2023 (а.с.147).

З 13.02.2023 до 22.02.2023, з 23.02.2023 до 27.02.2023, з 28.02.2023 до 03.03.2023 та 04.03.2023 ОСОБА_1 мав тимчасову непрацездатність внаслідок захворювання, у зв`язку з чим йому була нарахована допомога (а.с.148-155). З 13.02.2023 до 22.02.2023 він перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з погіршенням зору, проведена операція та рекомендовано подальший нагляд лікаря-окуліста, приймання лікарських препаратів (а.с.56).

На підставі заяви позивача від 27.02.2023 (а.с.156), наказом відповідача від 01.02.2023 №18-В йому надана відпустка як внутрішньому суміснику без збереження заробітної плати з 06.03.2023 до 10.03.2023, з 13.03.2023 до 17.03.2023, з 20.03.2023 до 24.03.2023 (а.с.157), про що повідомлено позивача (а.с.32).

Разом з тим, листом від 28.02.2023 позивач повідомлявся про необхідність прибути до відділу кадрів поліклініки 03.03.2023 для вирішення питання подальшої роботи та відпустки (а.с.31).

06 березня 2023 року згідно наказу №30-К ОСОБА_1 був звільнений з 0,5 посади за основним місцем роботи практичного психолога спеціалізованого відділення №2 у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.11, 12, 158). З указаним наказом позивач у день видачі не ознайомлювався.

29.03.2023 КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для подальшого перебування на посаді практичного психолога за сумісництвом, оскільки він звільнений за основним місцем роботи; запропоновано подати заяву про звільнення за згодою сторін з посади за сумісництвом та укласти строковий трудовий договір на період декретної відпустки основного працівника (а.с.33-34, 35-36).

Оскільки позивач був відсутній у день звільнення та трудову книжку отримав 30.03.2023, наказом від 06.04.2023 №25-од йому виплачений середній заробіток за час затримки у видачі трудової книжки з 06.03.2023 до 30.03.2023 (а.с.163).

З табелю обліку використаного робочого часу за березень 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 відпрацював 4 робочих дні з 27 до 30 березня по 4 години, а 31.03.2023 не з`явився на роботу(а.с.159-160).

13.06.2023 між КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської радита НСЗУ укладено договір №1368-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій на суму 25 366 271,40 грн (а.с.215-220).

На підтвердження зменшення фінансування від НСЗУ та скорочення посад відповідач надавав копії наказів №202-К від 23.12.2022 та №7-К від 13.01.2023, згідно яких логопеду поліклінічного відділення №2 ОСОБА_6 встановлений неповний робочий тиждень 3 дні, а логопеда спеціалізованого відділення №1 ОСОБА_7 звільнено (а.с.221-222).

На засіданні профспілкового комітету КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР 03.01.2023 затверджений перелік випадків надання матеріальної допомоги членам профспілкової організації (а.с.237).

З скріншоту групи «Сімейна поліклініка» додатку Viber вбачається, що 26.10.2022 група закрита, всі учасники покинули її (а.с.238-239).

Позивач неодноразово нагороджувався подяками за роботу (а.с.37-40).

На заяви та скарги позивача (а.с.42-41, 52) відповідач, первинна профспілкова організація та управління держпраці повідомляли його про діяльність КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, умови виплати матеріальної допомоги, особливості трудових відносин в умовах воєнного стану та звільнення без погодження членів профспілки, скорочення посад, а також можливість звернення до Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці щодо порушення прав працівника (а.с.26-30).

Також позивач звертався зі скаргами до Президента України та Прем`єр-міністра України (а.с.48-51).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно ст. 102-1 КЗпП України, в редакції до 01.07.2022, працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плазу за фактично виконану роботу.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до обліку робочого часу за період з 01 березня 2022 року до 22 травня 2022 року включно, ОСОБА_1 не виконував свої трудові обов`язки, документи про поважність причин неявки на робоче місце не надав, заяв про зміну організації праці (про надання щорічних та додаткових відпусток, інших оплачуваних відпусток, передбачених законодавством; про встановлення неповного або скороченого робочого часу; про запровадження дистанційної або надомної роботи) не подавав.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту виконуваної ним роботи за березень 2022 року, зокрема відповідних звітів про роботу, які мають подаватися. Звіти за указаний місяць за місцем роботи позивачем також не подавались, що не спростовано останнім.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення середнього розміру заробітної плати за період 01.03.2022 до 31.03.2022.

Також, відсутні підстави для стягнення середнього розміру заробітної плати за час вимушеного призупинення з 01.04.2022 до 23.05.2022, оскільки з 01.04.2022 з ОСОБА_1 відповідно до наказу №35-К призупинена дія трудових договорів до моменту прибуття на робоче місце. Зазначений наказ є чинним та позивачем не оспорюється. До того ж, згідно довідки від 05.04.2022 № 5618- ОСОБА_1 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем перебування Рівненська область, м. Вараш.

Крім того, згідно ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

З огляду на зазначене, позов в частині стягнення середнього розміру заробітної плати за час вимушеного призупинення з 01.03.2022 до 23.05.2022 в сумі 22 626 грн не підлягає задоволенню.

Статтею 43 Конституції України закріплено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи работодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Частиною 2 ст.5 даного Закону передбачено, що у період дії воєнного стану норми ст.43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівника підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

В Прикінцевих положеннях Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» главу ХІХ «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин».

Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч 2 ст.3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою ст.32 та ст.103 КЗпП України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Частиною 2 статті 40 КЗпП України зазначено, що звільнення з підстав, зазначених у пп.1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частиною 3 статті 49-2 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Однак, частиною 4 цієї ж статті передбачено, що вимоги частин першої-третьої цієї статті не застосовуються до працівників, які вивільняються у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, пов`язаними з виконанням заходів під час мобілізації, на особливий період, а також у зв`язку з неможливістю забезпечення працівника роботою, визначеною трудовим договором.

Підставою зменшення чисельності штату стало закінчення строку дії договору з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій 2022 року та анонсування Національною службою здоров`я України неможливості контактування закладу по пакету «Медична реабілітація дорослих та дітей від 3-х років з ураженням нервової системи», «Медична реабілітація дорослих та дітей від 3-х років з урахуванням опорно-рухового апарату» та «Профілактика, диагностика, спостереження, лікування та реабілітація в амбулаторних умовах», що зумовлює зменшення фінансування закладу.

Зміна в організації праці відбулася шляхом зменшення штатних посад відповідно до наказів від 23.09.2022 та від 23.12.2022, а саме практичного психолога з 2,5 ставки до 2 ставок. Дані накази доведені до працівників не пізніш як до запровадження таких умов, що відповідає ч 2 ст.3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Зменшення чисельності штату підтверджується витягом зі змін до штатного розпису, який використовується з 02.03.2023.

ОСОБА_1 30.12.2022 був попереджений про скорочення штату працівників, яке відбудеться 02.03.2023.

Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо незаконного скорочення чисельності штату, оскільки наказ від 23.12.2022 щодо скорочення чисельності та штату є чинним та не оскаржується.

Також, відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц, провадження № 61-312св17, від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, провадження № 61-1214св18, від 30 вересня 2021 року у справі № 462/1930/19, провадження № 61-1981св20, суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (стаття 42 КЗпП України).

ОСОБА_1 , в порівнянні з іншим працівником - ОСОБА_4 , має нижчу категорію, менший безперервний стаж роботи на підприємстві, не має переваги в залишенні на роботі і не віднесений до категорії працівників, які мають першочергове право на залишення на роботі при скороченні штату працівників, що підтверджується протоколом засідання від 02.01.2023.

На момент скорочення 0,5 посади практичного психолога були відсутні вакатні посади, оскільки відповідно до правової позції, викладеної у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/20961/17 (провадження №61-2899 св 19), посада, на якій жінка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не є вакантною і прийняття працівників на таку посаду можливе лише за строковим трудовим договором на період до виходу з відпустки для догляду за дитиною основного працівника.

Роботодавець пропонував позивачу з`явитися до відділу кадрів для вирішення питання щодо подальшої роботи в КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, що підтверджується копією листа від 28.02.2023 (а.с.31).

Отже, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивача було звільнено з 06.03.2023 у зв`язку із скороченням штату на підставі ст. 40 ч.1 п.1 КЗпП України із дотриманням вимог трудового законодавства, будь-яких порушень з боку відповідача встановлено не було, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування наказу № 30-К КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради про звільнення з 06.03.2023 ОСОБА_1 - практичного психолога спеціалізованого відділення № 2, працюючого на 0,5 посади за основним місцем роботи, поновлення його на роботі, у зв`язку з чим позов у цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин другої та третьої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог, що пов`язані із законністю звільнення та визнання протиправним та скасуванням наказу про звільнення, а в ході судового розгляду судом не встановлено підстав для поновлення позивача на посаді, зазначені вимоги також не можуть бути задоволені.

Відповідно ст. 2-2 КЗпП України, яка набрала чинності 11.12.2022, мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є: створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги); безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (незапрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця); нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту; нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації; безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень); необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу.

Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням).

Вчинення мобінгу (цькування) заборонено.

Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Так, видача наказів про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням численності і штату працівників від 26.01.2022, 23.09.2022, попередження про скорочення від 26.01.2022, 21.10.2022 та зміна кабінету в якому працював ОСОБА_1 в січні 2022 року відбулось до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)» від 16.11.2022.

Наказ про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням численності і штату працівників від 23.12.2022 стосувався не лише ОСОБА_1 , а і інших працівників КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, оскільки відбувалися зміни структури закладу та зменшення (шляхом скорочення) штатних посад.

Невиплата заробітної плати за період з 01.03.2022 до 23.05.2022 відбулась внаслідок невиконання позивачем трудових обов`язків, а також призупиненням дії трудових договорів, а не внаслідок нерівної оплати за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації.

Систематичне цькування та тиск під час під час перебування позивача на лікарняному не підтвердилось під час судового розгляду. Направлення відповідачем листа № 01-14/191 від 28.02.2023 із роз`ясненням визначення дня скорочення, пропозиції з`явитись до відділу кадрів для вирішення питання щодо подальшої роботи в КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради, оформлення відпустки без збереження заробітної плати, не є формами психологічного та/або економічного тиску.

Стосовно факту мобінгу по заяві ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги у розмірі посадового окладу основного місця роботи у зв`язку із скороченням посади (а.с.27), відповідач зазначив, що дана заява не подавалася до профспілкового комітету, який має розглядати питання щодо надання матеріальної допомоги. Заява була адресована і подана голові Первинної профспілкової організації, яка надала відповідь. Крім того, відповідно до Протоколу засідання профспілкового комітету КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 03.01.2023 прийнято рішення, про затвердження переліку випадків надання матеріальної допомоги членам профспілкової організації: поховання члена профспілкової організації або його близького родича; поздоровлення ювілярів; на стаціонарне лікування. Отже, вирішення питання про виплату матеріальної допомоги не містить ознак мобінгу визначених ст. 2-2 КЗпП України.

Стосовно видалення позивача з усіх робочих спільнот, відповідачем надано скріншотом інформації адміністратора групи про закриття групи «Сімейна поліклініка» 26.10.2022 в месенджері Viber і видалення з групи стосувалося не лише ОСОБА_1 . Інших доказів на підтвердження зазначених обставин, позивачем не надано.

На підтвердження факту мобінгу позивачем не надано доказів позбавлення його права у наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік, відсутності засідань кадрової комісії, примушування писати письмову відмову від заробітної плати за весну 2022 року, ігнорування письмових запитів та звернень, розповсюдження недостовірної інформації серед колективу.

Враховуючи викладене, суд не вбачає з боку відповідача ознак мобінгу (цькування) по відношенню до позивача, а саме систематичних, тривалих умисних дій або бездіяльності роботодавця, які спрямовані на приниження честі та гідності ОСОБА_1 , його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно ОСОБА_1 напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

За таких обставин, відсутні правові підстави, визначені ст. 2-2 КЗпП України, для задоволення позовних вимог в частині встановлення факту мобінгу з боку керівництва КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу, факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життевих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки підставою для стягнення моральної шкоди є порушення законних прав працівника, то в даному випадку у суда не виникає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки позивачу відмовлено в задоволені позову в частині визнання незаконним звільнення з посади практичного психолога спеціалізованого відділення №2 КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради та поновлені його на роботі, встановлення факту мобінгу з боку керівництва КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради.

Таким чином, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, проаналізувавши надані сторонами докази, викладені позивачем у позовній заяві аргументи не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем не підлягають відкшодуванню.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 2-2, 40, 42, 43, 49-2, 94, 97, 102-1, 235, 237-1 КЗпП, суд -

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і за час відсторонення, про встановлення факту мобінгу та стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 09.09.2023.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради (місцезнаходження: 14005, м. Чернігів, вул. Пирогова, буд. 15, )

Суддя Н. В. Маслюк