ЄУН № 336/6396/22
пр. № 2/336/610/2023
УХВАЛА

Іменем України

04 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Баришнікова Андрія Григоровича про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про виключення відомостей про батьківство з акту про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з позовом до ОСОБА_4 , в якому просили виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_5 як батька дитини, та зобов?язати орган реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Представником позивачів подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 використовувати інформацію про батька дитини та відомості з актового запису про батька дитини та використовувати свідоцтво про народження ОСОБА_3 як підставу для набуття будь-яких майнових/фінансових прав для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи у відповідності до положень ст. 153 ч. 1 ЦПК України.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Як роз`яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Натомість позивачем не вказано яким саме чином невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може зробити неможливими чи ускладнити виконання рішення суду по цій справі. Фактично позивач просить застосувати заходи забезпечення, які взагалі жодним чином не пов?язані із предметом спору, а крім того заборона використання свідоцтва про народження дитини очевидно обмежує базові права людини, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви та забезпечення позову у спосіб, про який просить представник позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Баришнікова Андрія Григоровича про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про виключення відомостей про батьківство з акту про народження дитини, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.І. Дацюк