печерський районний суд міста києва
Справа № 405/300/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Габрись О.М.,

учасники справи:

стягувач 1: Кредитна спілка «Центр фінансових послуг»

стягувач 2: Кредитна спілка «Простір»

боржник: ОСОБА_1

Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_1 на бездіяльність Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року боржник ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, в якій просила: зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції №15823715 від 13.12.2010 року на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження 10630256, тип обтяження: арешт нерухомого майна).

Заявлені вимоги мотивовані тим, що з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна боржник ОСОБА_1 дізналася про те, що на усе належне їй майно накладено арешт на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ (правонаступник - Подільський ВДВС у місті Кропивницькому Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) від 13.12.2010 року № 15823715. Разом з тим, про будь-які боргові зобов`язання заявниці відомо не було, у зв`язку із чим вона звернулася до органу державної виконавчої служби з проханням зняти вказаний арешт на її майно. Листом Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.01.2023 року № 91/19.12-24/9 заявника було повідомлено, про те, що перевіркою інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у відділі на виконанні перебували три невиконаних виконавчих провадження відносно боржника ОСОБА_1 , а саме: 1) № 15823715 за виконавчим листом № 6-2419, виданим 24.05.2008 року Печерським районним судом м. Києва; 2) № 43810099 за виконавчим листом № 6-2419/08, виданим 18.10.2013 року Печерським районним судом м. Києва; 3) № 27454463 за виконавчим листом № 2-7213, виданим 22.02.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда та відмовлено у самостійному знятті арешту, у зв`язку з тим, що відповідне виконавче провадження № 15823715 за виконавчим листом № 6-2419, в рамках якого було накладено спірний арешт, було закінчено у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю, а самі матеріали виконавчого провадження були знищені, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2023 року справу направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (а.с. 10).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2023 року справу передано для розгляду судді Батрин О.В. (а.с. 14-15).

Ухвалою суду від 02.03.2023 року клопотання боржника ОСОБА_1 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено.

28.03.2023 року від старшого державного виконавця Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Желовнікової Ю.А. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких, посилаючись на вимоги ст. ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна. Крім того, державний виконавець підтвердив факт того, що виконавче провадження № 15823715, в рамках якого було накладено спірний арешт було закінчене, а станом на день розгляду скарги судом воно знищено, а отже надати більш детальну інформацію або копії відповідних постанов виконавча служба не має можливості.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник боржника - адвокат Лазіс М.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В наданих письмових пояснення просив здійснювати розгляд справи у відсутність представника.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм процесуального права, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що у Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ (правонаступник - Подільський ВДВС у місті Кропивницькому Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебувало виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 № 15823715 за виконавчим листом № 6-2419, виданим 24.05.2008 року Печерським районним судом м. Києва.

В рамках вказаного виконавчого провадження було накладено оскаржуване обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 , про що державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ було винесено постанову № 15823715 від 13.12.2010 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 7).

Листом Подільський ВДВС у місті Кропивницькому Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)від 02.01.2023 року № 91/19.12-24/9 боржника ОСОБА_1 було повідомлено, зокрема про те, що14.12.2010 року державним виконавцем Найденко Н.В. в рамках виконавчого провадження № 15823715 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що згідно довідки ОАБ боржниця проживає в селі Олено-Косогорівка, Кіровоградського (нова назва Кропивницького) району, Кіровоградської області.

Одночасно повідомлено, що вказане виконавче провадження згідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, відповідно до вимог якого строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, було знищено, а отже надати більш детальну інформації стосовно даного виконавчого провадження або копії відповідних постанов, виконавча служба не має можливості.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. (в редакції чинній на час закінчення виконавчого провадження 14.12.2010 р.) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі № 817/928/17, викладеного у постанові від 27.03.2020 року, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Суд зазначив, що статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно зі статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно зі статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно зі статтею 48 цього Закону.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, у державного виконавця станом на 14.12.2010року були відсутні підстави для зняття чи скасування арешту з майна, що належить ОСОБА_1 , оскільки відповідно до вказаних вище норм законодавства у разі закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби арешт, накладений на майно боржника не знімається.

Згідно ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент звернення заявника до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зазначеною статтею не передбачено наслідків зняття арешту з майна боржника у разі направлення за належністю іншому органу державної виконавчої служби.

Разом з тим, пунктом 3.16 Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 від 01.04.2012 року передбачено, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії(якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1(один) рік.

Таким чином матеріали виконавчого провадження на час розгляду справи знищено, а отже надати копії постанови про закінчення виконавчого провадження виконавча служба не має можливості, будь-яких даних щодо того до якого саме органу ДВС було направлено виконавчий лист, матеріали справи не містять і суду не було надано під час розгляду справи.

Отже, іншого шляху, ніж вирішення питання в судовому порядку, на сьогоднішній день немає. Не зняття арешту та заборони обмежують права боржника ОСОБА_1 щодо розпорядження своїм майном.

У матеріалах справи відсутні докази зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні № 15823715, що накладений постановою про арешт майна від13.12.2010 року боржника ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного наявні всі правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити дії, а тому, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу боржника ОСОБА_1 на бездіяльність Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції 15823715 від 13.12.2010 року на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження 10630256, тип обтяження: арешт нерухомого майна).

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Батрин