Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2023 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Давигора С.А.

представника відповідачки адвоката Хоміка С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Мукачівський відділ ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області південно-західного МУ МЮ (м. Івано-Франківськ) про визнання шлюбу недійсним, укладеного без наміру створення сім`ї, усунення від права на спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Давигору С.А. звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є рідним братом позивача. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за р.№1-1945 від 15.10.2012 року. В установлений законом строк позивач, як рідна сестра померлого, звернулася з заявою до Черкаської районної державної нотаріальної контори, де 19.05.2018 року заведена спадкова справа №253/2018. Крім того, до нотаріуса звернулася відповідач із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 . Факт реєстрації шлюбу підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 21.05.2016 року зареєстрували шлюб Мукачівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області. Оригіналу свідоцтва про шлюб померлий не мав. Позивач оспорює існування шлюбу між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та вважає, що даний шлюб не створив юридичні та фактичні наслідки сім`ї в розумінні вимог ст.3 Сімейного кодексу України та є недійним в силу його фіктивності, адже як сім`я, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ніколи не проживали разом. Позивач обґрунтовує це тим, що відповідач не проживала з чоловіком однією сім`єю за місцем його проживання та не була там зареєстрована, взагалі не мала постійного місця проживання в Україні, а також не зареєстрована за місцем свого народження в м. Свалява. Крім того, позивач вказує, що її брат за своє свідоме життя неодноразово перебував у шлюбах з іншими жінками, однак дані шлюби не мали збереження цінностей, почуття любові та взаємності. До шлюбу з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з 04.09.2015 року по 14.02.2016 року перебував у шлюбі з ОСОБА_8 , який розірвано на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 14.02.2016 року в справі №707/2994/15. Шлюб з відповідачем був зареєстрований протягом короткого терміну після останнього розлучення, що вказує на несерйозність намірів обох осіб на тривалість існування вказаного шлюбу та набуття прав та обов`язків подружжя в розумінні вимог закону. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 періодично їздив до Закарпатської області, куди приїздила відповідач на відпочинок до України, де в них відбувалися зустрічі, однак відповідач на постійній основі не приїжджала до місця проживання свого чоловіка. В грудні 2016 ОСОБА_3 почав хворіти, в Закарпатську область більше не їздив, проходив лікування за місцем проживання, тобто фактично з грудня 2016 року відповідач, як дружина, не з`являлася до чоловіка та не піклувалася про нього, телефонних розмов вони не вели. Після смерті ОСОБА_3 відповідач на поховання не приїхала, участі в похованні не брала, однак вимагала свідоцтво про смерть. Після цього на зв`язок не виходила, не телефонувала, не дізнавалася про місце поховання чоловіка.

На підставі вищевикладеного позивач звернулася до суду та просить визнати недійним шлюб, укладений 21.05.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований Мукачівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального упарвління юстиції у Закарпатській області, актовий запис 1172, а також усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

01.02.2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Хоміка С.Г. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач вважає позов надуманим та безпідставним. Відповідач вказує, що познайомилася з ОСОБА_3 в 1986 році, коли він приїжджав в м. Свалава, Закарпатської області, у відрядження, де вона в той час проживала. Зустрічалися вони в його приїзди приблизно раз на півроку. 21.05.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, на святкуванні була присутня і позивач. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 приблизно через місяць переїхав до ОСОБА_2 в Чехію, де вони проживали разом півтора року в належному ОСОБА_2 будинку. В Україну вони разом приїжджали лише раз в кінці жовтня 2016 року в гості до позивачки. Таким чином, відповідач зазначає, що вона з ОСОБА_3 спільно проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, їздили разом на відпочинок, а також турбувалися один про одного та при необхідності ОСОБА_2 в Чехії супроводжувала ОСОБА_3 до лікарні. З 19.06.2017 року по 28.06.2017 року вони разом відпочивали в Хорватії. ОСОБА_3 отримав в Чехії посвідку на проживання, що свідчило про його намір проживати з ОСОБА_2 в шлюбі. В 2016 році на прохання ОСОБА_3 вона робила грошовий переказ на його картку через своїх знайомих в Україна в сумі 10000 грн. В жовтні 2017 року ОСОБА_3 поїхав в Україну та він з ОСОБА_2 постійно телефонували один одному. Дізнавшись про те, що її чоловіка госпіталізовано, вона телефонувала в лікарню. Таким чином, відповідач вважає, що позивач звернулася до суду з надуманим позовом і просить відмовити в задоволенні даного позову.

03.03.2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Давигори С.А. надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач заперечує наявність у сім`ї ОСОБА_3-ОСОБА_2 спільного бюджету, ведення спільного побуту, подружжя не придбало спільного майна за період шлюбу, відсутні докази звернення ОСОБА_3 до лікарів та його супровід ОСОБА_2 . Також позивач заперечує факт проживання ОСОБА_3 у 2016 році в Чехії, адже в цей час він перебував в Україні за місцем свого проживання, що підтверджується виданою довіреністю, датованою 11.08.2016 року на ім`я позивача про отримання копії свідоцтва про народження та показами свідків.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Давигора С.А. вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Хомік С.Г. вимоги позовної заяви ОСОБА_1 не визнав, у задоволенні позову просив відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_3 проживав в батьківській хаті, вів аморальний спосіб життя. Вона постійно конфліктувала з братом з приводу його способу життя, а саме через те, що він зловживав алкоголем, влаштовував гулянки, не платив за комунальні послуги, а тому позивачу доводилося їх сплачувати, привозити йому їжу. Позивач зазначила, що сім`ї в нього не було і він не прагнув до її створення. ОСОБА_2 проживала в Празі . Приблизно за 2 роки до смерті ОСОБА_3 , брат їй повідомив, що хоче розписатися з ОСОБА_2 . Позивач допомагала брату і придбала ОСОБА_3 білизну, обручки. ОСОБА_1 разом з братом поїхали в Закарпаття в Мукачево, де ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розписалися, та на наступний день позивач з братом поїхали додому, а ОСОБА_2 поїхала в Чехію. Приблизно через місяць ОСОБА_3 поїхав до ОСОБА_2 в Чехію, де перебував кілька місяців. Після цього він з дружиною приїхали в Червону Слободу. ОСОБА_2 перебувала кілька днів у ОСОБА_3 та потім поїхала назад в Чехію. Позивач повідомила, що ОСОБА_3 періодично, час від часу, пропадав десь на тиждень-два, можливо їздив кудись, але куди, вона не знає. Також, він їздив відпочивати, але куди і з ким, позивач не знає. Коли в брата погіршувалося здоров`я, позивач купувала йому ліки, возила в лікарню, де він лікувався в неврологічному відділенні. Також, вона прибирала, носила їжу, прала. Коли її брат помер, вона зателефонувала ОСОБА_2 , але остання сказала, що вона не приїде на похорон. ОСОБА_2 після цього не приїжджала та не телефонувала. Одного разу зателефонував син ОСОБА_2 і попросив надіслати йому свідоцтво про смерть. Враховуючи спосіб життя ОСОБА_3 , позивачка вважає, що шлюб був фіктивний, укладений з тією метою, що можливо брат хотів виїхати за кордон. Офіційних шлюбів у ОСОБА_3 було приблизно чотири. Пояснила, що у неї із братом була велика різниця у віці, а відносини були не дуже добрі. Пояснила, що вона вимушена звернутися до суду у зв`язку з тим, що вона хоче переоформити на себе документи на будинок брата як спадкоємець за законом.

Також, у судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та сусіда ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_15 повідомила, що вона знала ОСОБА_3 , він був неодноразово одружений, жив в Червоній Слободі . ОСОБА_15 допомагала позивачці в 2017 і 2018 роках, а саме: вони возили ОСОБА_3 на МРТ в лікарню, а після його смерті допомагала щодо поховання. Зі слів позивачки вона знає, що ОСОБА_3 був у лікарні. Поховання ОСОБА_3 здійснювала його сестра - позивачка, якій вона допомагала. При похованні дружини ОСОБА_3 не було. ОСОБА_15 зазначила, що позивачка їй казала, що телефонувала дружині померлого.

Свідок ОСОБА_17 , який був сусідом ОСОБА_3 , повідомив, що ОСОБА_3 проживав з різними жінками, але чи був він офіційно одружений, він не знає. Про його дружину він нічого не знає. Також, вказав, що сестра ОСОБА_3 ОСОБА_1 носила йому постійно речі та продукти. Про те, що ОСОБА_3 проживав за кордном, ОСОБА_17 невідомо. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_1 жила в Черкасах, але останній рік життя ОСОБА_3 часто навідувалася до брата в Червону Слободу.

Свідок ОСОБА_16 , який знайомий з ОСОБА_1 зі школи, повідомив, що він про ОСОБА_3 чув зі слів дружини. ОСОБА_1 носила брату речі та продукти. ОСОБА_16 вказав, що він возив ОСОБА_3 на МРТ в лікарню десь у 2017 році. Поховання ОСОБА_3 організовувала ОСОБА_1 . Про дружину ОСОБА_3 він нічого не знає, а також не знає про його поїздку за кордон. ОСОБА_16 зазначив, що ОСОБА_3 проживав сам.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, пояснення свідків, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

21.05.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстровано Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №172.

ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , згідно якого позивач змінила прізвище внаслідок укладення шлюбу та залишила прізвище « ОСОБА_1 » після розірвання шлюбу.

Згідно довідки Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 15.09.2022 року №2539/02-23, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на момент смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним на момент смерті були зареєстровані племінниця ОСОБА_21 , дочка племінниці ОСОБА_22 та сестра ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2012 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_21 успадкували після смерті своєї матері ОСОБА_23 по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно наданої на запит суду відповіді КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобідської сільської ради від 26.09.2022 року, ОСОБА_3 з 12.12.2017 року по 27.12.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Черкаської центральної районної лікарні з діагнозом - церебральний атеросклероз. Помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вдома, діагноз - генералізований атеросклероз.

Також, згідно наданої на запит суду відповіді завідувача Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. від 30.09.2022 року, після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу №253/2018. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №253/2018, ОСОБА_1 звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_2 також звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Деравжної міграційної служби на запит суду щодо документування посвідкою на постійне проживання в Україні ОСОБА_2 , повідомлено, що ОСОБА_2 не значиться в інформаційній підсистемі «Облік іноземців та біженців» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, яка надійшла на адресу суду 08.12.2022 року, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянкою ОСОБА_2 в період з 02.12.2017 року по 31.12.2018 року в базі даних не виявлено.

На спростування доводів позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 разом з відзивом до суду надано копію весільного фото, на якому також присутня позивачка.

Крім цього, надано копію квитка на автобус, оформленого на ОСОБА_3 за маршрутом «Львів-Прага» на 16.06.2016 року.

Згідно витягу з реєстру нерухомого майна, виготовленого Чеською землевпорядною та кадастровою службою від 07.03.2018 року, та який перекладено з чеської на українську мову перекладачем Лисенко О.М. , ОСОБА_2 на праві власності належить будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Факт проживання ОСОБА_3 в Чехії за адресою АДРЕСА_2 з 23.02.2017 року, підтверджується документом № ZD 004785 «Вид на проживання члена сім`ї громадянина Європейського Союзу». Тобто. ОСОБА_3 у 2017 році тимчасово проживав у Чехії у своєї дружини.

Згідно повідомлення про підсумки розслідування повідомленої події від 24.03.2017 року, вбачається, що ОСОБА_3 визначено медичне страхове відшкодування у розмірі 8217,44 чеських крон.

Крім цього, з повідомлення про підсумки розслідування повідомленої події від 05.10.2017 року, вбачається, що ОСОБА_3 визначено медичне страхове відшкодування у розмірі 800,00 чеських крон.

Також, відповідачкою надано Договір про тур від 16.05.2017 року, оформлений на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пункт призначення - Хорватія, дата поїздки - 19.06.-28.06.2017 року. Даний документ підтверджує факт подорожі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Хорватії.

Відповідно до ст.42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Згідно ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

Відповідно до ст.36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Згідно ст.37 Сімейного кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.

Стаття 38 Сімейного кодексу України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.ст.22,24-26 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судам роз`яснено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що померлий ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 не були сім`єю в розумінні вимог статті 3 СК України, а саме: спільно не проживали як сім`я, не мали спільного побуту, взаємних прав та обов`язків.

При цьому, з наявних матеріалів справи вбачається, що шлюб, укладений 21.05.2016 року між померлим ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 , ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Доказів, які б підтверджували протилежне, до суду не надано.

Суд вважає, що твердження позивача про аморальний спосіб життя, зловживання ОСОБА_3 алкоголем та його неодноразове укладення шлюбу з іншими жінками не можуть вказувати на відсутність у нього наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, та не вказують про фіктивність шлюбу.

При цьому, тимчасове непроживання подружжя разом, так як вони були зареєстровані та проживали в різних країнах, не вказує на фіктивність укладеного шлюбу.

Позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без їх реального наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

У зв 'язку з цим, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним шлюбу, є необгрунтованими і недоведеними, тому не підлягають до задоволення.

Позовна вимога про усунення відповідачки від права на спадкування є похідною від першої вимоги, а враховуючи, що суд прийшов до висновку про недоведеність і необгрунтованість позовної вимоги про визнання недійсним шлюбу, тому і вимога про усунення від права на спрадкування також не підлягає до задоволення у зв 'язку з її недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ч.1 та ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Мукачівський відділ ДРАЦС у Мукачівському районі Закарпатської області південно-західного МУ МЮ (м.Івано-Франківськ) про визнання шлюбу недійсним, укладеного без наміру створення сім`ї, усунення від права на спадкування за законом - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 28 квітня 2023 року.

Суддя: О. М. Суходольський