Справа №345/2055/23
Провадження № 2-о/345/76/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Калуської міської ради, Калуський міський соціальний центр соціальних служб Калуської міської ради про видачу обмежувального припису, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 . Заяву обґрунтовує тим, що вона пербуває в шлюбі з ОСОБА_3 , а також являються власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Від шлюбу народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тривалий час ОСОБА_3 вчиняє психологічне і фізичне насильство проти заявниці і спільної дитини, а саме: вчиняє погрози фізичної розправи, знищення особистих речей, принижує, ображає у нецензурній формі та заподіює тілесні ушкодження. Все це відбувається в присутності дитини, в зв`язку з чим вона зверталася за допомогою. Через такі дії ОСОБА_3 неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Однак, не зважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення насильства в сім`ї, ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжує свою протиправну поведінку та психологічне насильство.

02.02.2023 о 07.30 год. ОСОБА_3 не виконав вимоги термінового припису від 01.02.2023, а саме: заборона в будь - який спосіб контактувати з постраждалою особою, тобто з заявницею ОСОБА_1 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Після цього, 07.04.2023 близько 08.30 год. ОСОБА_3 знову обзивав заявницю та дитину образливими та нецензурними словами, кричав на неї, тобто вчинив відносно неї і дитини психологічне насильство, після чого ОСОБА_1 негайно звернулася до Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області.

Працівниками Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області 07.04.2023 винесено терміновий заборонений припис стосовно кривдника ОСОБА_3 , з приводу вчинення домашнього насильства відносно заявниці та дитини.

Також, на ОСОБА_3 заведена спеціальна картка обліку факту вчинення домашнього насильства, та перебуває на профілактичному обліку в Калуському відділі поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, як особа, яка вчинила домашнє насильство.

Після цього ОСОБА_3 своєї поведінки не змінив, продовжує вчиняти скандали , вживаючи при цьому нецензурну лексику, погрожує фізичною розправою та заподіює тілесні ушкодження.

Отже дії ОСОБА_3 (приниження, переслідування, постійні образи, залякування, побої) викликають побоювання за свою безпеку та безпеку дитини, від чого вона не може особисто себе і дитину захистити, тому ОСОБА_1 вважає, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати обмежувальний припис, щоб забезпечив дієвий та ефективний спосіб захисту від недопущення повторних випадків.

Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_3 є її чоловіком з яким перебуває у шлюбі, від якого народився син- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Являються співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_1 де зареєстровані і проживають. Зазначила, що він вживає алкогольні напої, в зв`язку з чим приходить додому поводить себе дуже агресивно, вчиняє відносно неї та дитини домашнє насильство фізичного і психологічного характеру. За такі дії він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, однак на шлях виправлення не став і продовжує вчиняти домашнє насильство. Так як постійні образи, приниження та залякування зі сторони ОСОБА_3 викликають побоювання за свою безпеку та безпеку дитини, від чого вона не може себе і дитину особисто захистити, тому вона просить заяву задоволити.

Представник заявниці ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Калуської міської ради подала заяву про розгляд справи у відсутності представника служби у справах дітей Калуської міської ради, заяву ОСОБА_1 підтримують в повному обсязі, а також просили при винесенні рішення врахувати законні права та інтереси дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (.С. 31).

Представник заінтересованої особи: Калуського міського центру соціальних служб Калуської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до довідки про реєстрацію ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно копій витягу та договору купівлі-продажу ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 являються співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 35, 36-37).

08.03.2023 Калуським місцевим центром з надання безплатної вторинної правової допомоги зроблено запит до Калуського відділу поліції в Івано-Франківській області про надання інформації з приводу вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 (а.с.11).

З відповіді Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 16.03.2023, наданої на запит Калуського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька АДРЕСА_1 , неодноразово зверталась до районного відділу поліції з приводу систематичного вчинення домашнього насильства її чоловіком громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_1 . Вказані звернення зареєстровані в ІКС ІПНП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, по факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 01.02.2023 і 02.02.2023 (а.с. 13). Також щодо ОСОБА_3 були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень (а.с. 34).

Також постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення повторного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень (а.с. 33).

01.02.2023, 07.04.2023 працівниками поліції були винесені термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_3 (а.с.19, 20, 21).

01.02.2023 на ОСОБА_3 було складено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства через те, що він вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини і дитини (а.с. 22).

Згідно комплексного психологічного дослідження проведеного практичним психологом щодо ОСОБА_1 встановлено, що ситуація яка склалася в сім`ї щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 негативно впливає на емоційно-вольову сферу заявниці. Жінка активна, комунікабельна, однак притаманний тривожний тип характеру, неспокій, порушення сну, нестійка увага та наявні депресивні стани, а також рекомендовано психотерапевтичну роботу з психологом для усунення тривожності і агресивності. Нормалізувати середовище для зниження відчуття депресивних станів. Надати психологічний захист для повернення базового відчуття безпеки (а.с.23).

Крім того було проведено комплексне психологічне дослідження неповнолітнього ОСОБА_4 , яким встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 сором`язливий, наявний тип характеру, нестійка увага, пасивність, неспокій, порушення сну та наявні депресивні стани, а також рекомендовано психотерапевтичну роботу з психологом для усунення тривожності і агресивності. Нормалізувати середовище для зниження відчуття депресивних станів. Надати психологічний захист для повернення базового відчуття безпеки (а.с.24).

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно ч 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 року винесеній за результатами розгляду справи № 754/11171/19.

Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року винесеній у справі № 754/6995/19 зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Як наголошує ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Положеннями ст. 350-6 ЦПК України визначено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявниця обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права та парва неповнолітнього ОСОБА_4 мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявниця та неповнолітня дитина дійсно є постраждалими особами від домашнього насильства, а їх кривдником є заінтересована особа ОСОБА_3 , і на підставі досліджених доказів, а саме звернень ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства до правоохоронних органів, результатів вирішення таких звернень, комплексних психологічних досліджень, які підтверджують факт застосування психологічного насильства, та свідчать що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними.

Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи сам вид насильства (психологічне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу ряду обов`язків, передбачених ч. 2 даного Закону та часткового задоволення заяви. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_3 .

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов`язки строком на 6 місяців:

- обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_4 ;

- заборонити наближатися ближче 100 метрів до місць частого відвідування постраждалими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшуковувати постраждалих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

- заборонити ведення листування, телефонних переговорів (в тому числі надсилати смс-повідомлення) із постраждалими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 або контактування з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та до виконавчого комітету Калуської міської ради для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повне рішення складено 05.05.2023.

Головуючий