УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

спр. № 336/7890/19

пр. № 8/336/5/2023

м. Запоріжжя 4 травня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Тимошенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківськогорайонного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2020 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Просить переглянути вказане судове рішення та ухвалити нове, звільнивши його від сплати аліментів з 14.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 наполіг на поданій заяві, просив її задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі за № 336/7890/19 провадження № 2/336/1025/2020 від 22 січня 2020 року, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року залишено без змін, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 грудня 2019 року, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття

Судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова, або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із змісту поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, малолітні діти проживали та проживають з ОСОБА_1 і знаходяться на його утриманні, однак аліменти на цей час продовжують нараховувати до стягнення з нього на користь ОСОБА_2 та він є платником аліментів по АСВП № 62185805 в Шевченківському ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального УМЮ (м. Дніпро) і в нього накипується борг, а тому відповідач просив переглянути судового рішення за нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення про справі, а також звільнити його від сплати аліментів на дітей сторін з 14.09.2020 року та до часу досягнення дітьми повноліття.

Дійсно, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2023 року вирішено:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей за минулий час задовольнити частково.

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за минулий час, з 14.09.2020 по 25.09.2022, у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 вересня 2022 року вирішено:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком, який самостійно утримує двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Крім того, судовим наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 жовтня 2022 року вирішено:

«Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , (останнє місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника (платника аліментів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.09.2022 року, і до повноліття дітей».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п. 42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Крім того, суд враховує, що згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Українивід 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Однак ухвалені у 2022-2023 рр. перераховані вище судові рішення, той факт, що відповідач з 14.09.2020 проживав з малолітніми дітьми сторін, які перебували саме на його утриманні, жодним чином не свідчить про виникнення нововиявлених обставин у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, що слугувало б підставою для скасування у порядку перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення, яке було ухвалено ще 22 січня 2020 року.

Отже, обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, оскільки вони мали місце вже після ухвалення рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, відповідно вже після розгляду самої справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 423 ЦПК України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами разом із вимогою про звільнення від сплати аліментів не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, належить відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити судове рішення в силі, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Заявник не позбавлений можливості звернутись до суду в порядку позовного провадження з вимогами про звільнення від сплати аліментів, з наданням відповідних доказів, на які він посилається у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обствинами.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260-261, 354, 429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення Шевченківськогорайонного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити в силі.

Визначена дата складання повного тексту ухвали 05.05.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Зарютін П.В.