Справа № 227/1950/21
Провадження № 2/242/159/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому вказав, що 29.10.2020 року о 17 год. 00 хв., в м. Покровськ, вул. Центральна, біля буд. 149, відповідач ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ГАЗ д.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Subaru Outback д.н. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, ОСОБА_3 порушив п. 10.9, 2.3б Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.01.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративний штраф у розмірі 340,00 грн. Згідно акту виконаних робіт № 93 від 01.12.2020 року сума ремонту автомобіля Subaru Outback становить 47 750,00 грн. Цивільно правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 застрахована в АТ «СГ «ТАС» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6369560 від 26.11.2019 року) та сума франшизи передбачена договором страхування в розмірі 2500,00 грн. Виплату матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , як власнику автомобіля Subaru Outback н.з. НОМЕР_2 , відповідно до заяви про страхове відшкодування від 10.11.2020 року,здійснило позивачу АТ «СГ «ТАС» (приватне) у розмірі 27 979,54 грн., за вирахуванням франшизи. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу франшизу, що відповідно до полісу АО 6369560 складає 25000,00 грн. Крім того, відповідач повинен сплатити позивачу 19 770,46 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди 47 750,00 грн. та сумою виплаченого страхового відшкодування 27 979,54 грн.). Також позивач зазначив, що йому спричинено моральну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача ОСОБА_3 , він був вимушений витрачати час та зусилля для відновлення свого стабільного морального стану. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди в розмірі 19770 грн. 46 коп., суму франшизи у розмірі 2500 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. судові витрати у розмірі 7816,00 грн., які складаються з судового збору та витрати за надання правничої допомоги.

Ухвалою Добропільського міськрайсуду Донецької області суддя Любчик В.М. передала зазначену цивільну справу на розгляд за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.06.2021 року провадження по зазначеній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просять суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду відзив та додаткові пояснення, в яких зазначив, що позовну заяву не визнає, оскільки доводи, викладені в позові, є необґрунтованими. До позову додано Акт виконаних робіт № 93 від 01.12.2020 року, начебто виданий ФОП ОСОБА_4 , в якому навіть відсутня адреса СТО, також він не був запрошений на складання Акту стану автомобіля після ДТП. Крім того, Акт не містить дати, невідомо де знаходився автомобіль весь цей час та що з ним відбувалося. Також в позові відсутній попередній протокол огляду автомобіля після ДТП. На підставі ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування щодо відшкодуванням витрат, пов`язаних з пошкодженням його автомобіля Subaru Outbek р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталося 29.10.2020 року, відповідальним за вчинення якої є ОСОБА_3 АТ «СГ «ТАС» було сплачено страхове відшкодування позивачу у розмірі 27 979 грн. 54 коп. На час ДТП він був застрахований у АТ «СГ «ТАС» метою даного страхування є відшкодування збитку заподіяного життю, здоров`ю і майну тих, хто постраждав внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників, оскільки збиток замість винного в ДТП відшкодовує страхова компанія. Що стосується моральної шкоди, на час скоєння ДТП водій був відсутній в автомобілі Subaru Outbеk. Також позивачем не було додано до позову будь які підтвердження його морального стану та моральних страждань. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд вивчивши матеріали справи та дослідивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, встановив наступне.

Відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.01.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлено, що 29.10.2020 року о 17 год. 00 хв. в м. Покровськ, вул. Центральна біля буд. 149 водій ОСОБА_3 , керуючи т.з. ГАЗ НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Subaru Outback д.н. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушив п. 10.9, 2.3б ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно заяви про страхове відшкодування № 476 від 10.11.2020 року, ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 27 979 грн. 57 коп. внаслідок дорожньо транспортної пригоди 29.10.2020 року.

Згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ОСОБА_4 здійснює діяльність 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів з 23.06.2005 року.

Відповідно листа № 18366/9120 від 18.11.2020 року, ПАТ «Страхова група «ТАС» повідомило ОСОБА_1 , що франшиза відповідно полісу АО 6369560 від 26.11.2019 року у розмірі 2500 грн. Матеріальний збиток, завданий ОСОБА_1 як власнику автомобіля Subaru Outback н.з. НОМЕР_2 , згідно заяви про страхове відшкодування від 10.11.2020 року, за вирахуванням франшизи становить 27 979,54 грн. Зазначена сума страхового відшкодування буде перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування.

Відповідно листа № 03651/0120 ПАТ «Страхова група «ТАС» повідомило ОСОБА_1 , що матеріальний збиток, завданий йому як власнику автомобіля Subaru Outback н.з. НОМЕР_2 , згідно заяви про страхове відшкодування від 10.11.2020 Subaru Outback року за вирахуванням франшизи становить 27 979,54 грн. АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 27 9979,54 грн., тобто у розмірі, погодженому з ОСОБА_1 у заяві про страхове відшкодування від 10.11.2020 року, що свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування.

Згідно акту виконаних робіт № 93 від 01.12.2020 року, виконаного ФОП ОСОБА_4 , вартість ремонтних робіт автомобіля Subaru Outback н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , становить 47 750 грн. 00 коп.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Частиною 1,2 статті 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до абз.1 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент ДТП) (далі Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Пунктом 36.2. статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35цього Закону ,повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Спеціальні правила Закону №1961-IV обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29).

Таким чином, суд звертає увагу на те, що доводи відповідача стосовно того, що збитки винного внаслідок ДТП повинні повністю відшкодовуватись страховою компанією не заслуговують на увагу, оскільки ПАТ «СГ«ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 27 9979,54 грн., на підставі заяви позивача ОСОБА_1 про страхове відшкодування від 10.11.2020 року, тобто в сумі, яка була погоджена страхувальником, тому у відповідності до приписів п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV відсутні правові підстави для здійснення додаткових виплат позивачу страхувальником ПАТ «СГ «ТАС».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі 19 770 грн. 46 коп. (47 750,00 грн. - 27 979,54 грн.), оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Суд, вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача франшизи у розмірі 2500,00 грн., приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_3 несе зобов`язання cтрахувальника компенсувати за рахунок власних коштів частину заподіяного збитку в розмірі визначеної в полісі франшизи.

Вирішуючи вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що відповідно до частин першої, третьої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, характер та глибину пов`язаних з ушкодженням автомобіля моральних страждань, і понесених ним незручностей, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 гривень.

Суд, вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу встановив наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно ч.4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення права надано Конституційним Судом України в рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000; від 30.09.2009 №23-рп/2009; від 11.07.2013 №6-рп/2013.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних з наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правова позиція Верховного Суду, викладена у справі № 826/1216/16).

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано до суду ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Крайній О.В. від 11.05.2021 року.

Позивачем та його представником не надано до суду документальних підтверджень понесених витрат на правову допомогу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1104 грн. 13 коп. (60,80%).

Керуючись ст. 22, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, - ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ), в інтересах якого діє адвокат Крайній Олександр Вікторовича (місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, б.111, офіс 3) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 19 770 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят) грн. 46 коп., суму франшизи у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3 ) моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1104 (одна тисяча сто чотири) грн. 13 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська