ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6313/23

Провадження № 22-ц/4820/1246/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2023 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У березні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», (далі - Кредитор), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору від 25.05.2021 року, укладеному з ТОВ «Інфінанс» в розмірі 81234,86 грн., по кредитному договору від 15.06.2021 року, укладеному з ТОВ «ФК «Інвеструм» в розмірі 33600 грн., по кредитному договору від 20.06.2021 року, укладеному з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» в розмірі 17951,50 грн., по кредитному договору від 11.08.2021 року, укладеному з ТОВ «Гоуфінгоу» в розмірі 19375 грн., та судові витрати.

В обґрунтування позову Кредитором зазначено, що позичальником ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом надання аналога власноручного підпису, укладено кредитні договори з ТОВ «Інфінанс», ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «Гоуфінгоу». Кредитором, на підставі укладених договорів факторингу з первісними кредиторами, набуто право вимоги до позичальника за відповідними кредитними договорами.

Зокрема, на підставі договору факторингу від 18.02.2022 року, укладеному з ТОВ «ФК «Інвеструм» до Кредитора перейшло право вимоги на загальну суму 33600 грн., з яких 12000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 21600 грн. заборгованість за відсотками; на підставі договору факторингу від 24.11.2022 року, укладеному з ТОВ «Інфінанс», до Кредитора перейшло право вимоги на загальну суму 81234,86 грн., з яких 7308,66 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 73926,20 грн. заборгованості за відсотками; на підставі договору факторингу від 19.04.2022 року, укладеному з ТОВ «Гоуфінгоу», до Кредитора перейшло право вимоги на загальну суму 19375 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14375 грн. заборгованості за відсотками; на підставі договору факторингу від 19.04.2022 року, укладеному з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», до Кредитора перейшло право вимоги на загальну суму 17951,50 грн., з яких 4600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13351,50 грн. заборгованості за відсотками.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання із повернення одержаних коштів не виконала, у зв`язку з чим Кредитор просив суд стягнути загальну суму заборгованості.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 152161,36 грн., а саме: за кредитним договором від 15.06.2021 року в сумі 33600 грн., з яких: 12000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 21600 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором позики від 25.05.2021 року в сумі 81234,86 грн., з яких: 7308,66 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 73926,20 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором від 11.08.2021 року в сумі 19375 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 14375 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором від 20.06.2021 року в сумі 17951,50 грн. з яких: 4600 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 13351,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. За рахунок відповідача позивачу компенсовано судові витрати по сплаті судового збору в суді першої інстанції в розмірі 2684 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не сплачувала основну суму боргу та відсотки за кредитними зобов`язаннями, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

На обґрунтування скарги апелянт зазначила, що рішення суду є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Судом першої інстанції не враховано, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 сплатила на погашення кредиту, одержаного від ТОВ «ФК «Інвеструм» 41520 грн.

Судом не враховано, що згідно з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», у випадку якщо розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати подвійної суми одержаної споживачем за таким договором.

Крім того, кредитні кошти від ТОВ «Кредитна установа європейська кредитна група» у розмірі 4600 грн. згідно з договором від 20.06.2021 року, не надходили, на підтвердження чого відповідачем надано відповідну виписку.

Просила стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Кредитор вказав, що апелянт уклав в електронній формі кредитні договори з первісними кредиторами та їх не виконував. Відсотки за кредитними договорами нараховані відповідно до їх умов, з якими позичальник погодилася, підписавши їх. Кредитор не володіє та не може володіти інформацією щодо перерахування коштів на карткові рахунки ОСОБА_1 , оскільки він такі операції не проводив. Витрати апелянта на професійну правничу допомогу є недоведеними та неспівмірними зі складністю справи.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 15.06.2021 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір №09921-06/2021 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого остання отримала фінансовий кредит в сумі 12000 грн. строком на 30 днів, до 14.07.2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 547,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,5% на добу. Додатком №1 від 15.06.2021 року до даного договору сторони погодили суму нарахованих процентів в розмірі 5400 грн., загальна вартість кредиту становить 17400 грн. Право вимоги за вказаним договором ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» 18.02.2022 року відступило Кредитору на підставі укладеного договору факторингу (а.с. 8-17).

25.05.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 7319 грн. строком на 20 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 638,75% річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на день. У додатку №1 сторони погодили розмір процентів за користуванням кредитом в сумі 2561,65 грн., загальна вартість кредиту становить 9880,65 грн. Право вимоги за вказаним договором ТОВ «Інфінанс» відступило Кредитору 24.11.2022 року на підставі укладеного договору факторингу (а.с. 26-32).

11.08.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №/457176, відповідно до якого остання отримала фінансовий кредит в сумі 5000 грн. строком на 25 днів, до 04.09.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Додатком №1 від 11.08.2021 року до даного договору сторони погодили суму нарахованих процентів в розмірі 3125 грн., загальна вартість кредиту 8125 грн. Право вимоги за вказаним договором ТОВ «Гоуфінгоу» 19.04.2022 року відступило Кредитору на підставі укладеного договору факторингу (а.с. 37-44).

20.06.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №/698600, відповідно до якого остання отримала фінансовий кредит в сумі 4600 грн. строком на 15 днів, до 04.07.2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 868,7% річних від суми кредиту в розрахунку 2,38% на добу. Додатком №1 від 20.06.2021 року до даного договору сторони погодили суму нарахованих процентів в розмірі 1642,20 грн., загальна вартість кредиту 6242,20 грн. Право вимоги за вказаним договором ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» 19.04.2022 року відступило Кредитору на підставі укладеного договору факторингу (а.с. 37-44).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) наведено правовий висновок, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори, які укладені 15.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , від 25.05.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 , 11.08.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 , від 20.06.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 , у своїх текстах, а також у додатках до основних договорів, містять чіткі строки кредитування та розмір нарахованих відсотків, який підлягає сплаті ОСОБА_1 на період строку кредитування, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо неправомірного нарахування та стягнення процентів за укладеними договорами поза строком кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» фінансовий кредит в сумі 12000 грн., строком на 30 днів, до 14.07.2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% на добу, що становить 5400 грн., загальна сума боргу складатиме 17400 грн.

Від ТОВ «Інфінанс» ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 7319 грн., строком на 20 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розрахунку 1,75% на день, що становить 2561,60 грн., загальна сума боргу складатиме 9880,60 грн.

Від ТОВ «Гоуфінгоу» ОСОБА_1 отримала фінансовий кредит в сумі 5000 грн., строком на 25 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% на добу, що становить 3125 грн., загальна сума боргу складатиме 8125 грн.

Від ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» ОСОБА_1 отримала фінансовий кредит в сумі 4600 грн., строком на 15 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,38% на добу, що становить 1642,20 грн. загальна сума боргу складатиме 6242,20 грн.

Вищевказані суми по тілу кредиту та нарахованих відсотках ОСОБА_1 не повернула, у зв`язку з чим заборгованість, що виникла перед первісними кредиторами, яка в загальному розмірі склала 41647,80 грн. (12000 + 5400+7319+2561,60+5000+3125+4600+1642,20), підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь нового Кредитора.

Відповідач, на підтвердження своїх доводів щодо ненадання первісним кредитором ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», грошових коштів, виписки по банківській картці № НОМЕР_1 не надав, у зв`язку з чим апеляційний суд відповідні доводи до уваги не приймає.

Доводи апелянта щодо сплати ним заборгованості за договором, укладеним із ТОВ «ФК «Інвеструм» в розмірі 41520 грн., колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки роздруківка із веб-сторінки належним та достовірним доказом погашення заборгованості не є, відповідного банківського документу відповідачем не надано (а.с. 87).

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Посилання апелянта на незастосування судом положень статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» є безпідставним, оскільки ця норма права обмежує розмір неустойки, а також інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, а не відсотків за користування кредитом.

Суд першої інстанції, невірно застосувавши норми матеріального права, дійшов помилкових висновків щодо розміру відсотків, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Кредитора, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №211/3113/16-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 4500 грн. та 3000 грн. в суді апеляційної інстанції, які ОСОБА_1 просила стягнути з Кредитора, надано договір про надання правової допомоги від 17.04.2023 року, укладений з адвокатом Москалюк С.А. та квитанції від 19.04.2023 року, 18.04.2023 року про сплату 2000 грн. та 3000 грн., відповідно, в суді першої інстанції, квитанції від 17.05.2023 року про сплату 3000 грн. в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши складені процесуальні документи адвокатом Москалюк С.А., їх об`єм, складність, а також складність справи та застосування норм права, об`єм досліджуваних доказів, колегія суддів зазначає, що вартість наданої адвокатом Москалюк С.А. відповідачу правничої допомоги в розмірі 4500 грн. в суді першої інстанції та 3000 грн. в суді апеляційної інстанції, є обґрунтованим, та таким, що відповідає критеріям розумності та справедливості і зменшенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Кредитора підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді першої інстанції, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 734,63 грн. (41647,80 грн.х(100%:152161,36 грн.)х 2684 грн.:100% = 734,63 грн.). При зверненні до апеляційного суду відповідач сплатила 4026 грн., апеляційна скарга задоволена на 72,63% (110513,51 грн.:(152161,36 грн.:100), тому з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, на користь апелянта з позивача підлягає стягнення 2924,08 грн. судових витрат: (72,63%х4026 грн.:100% = 2924,08 грн.).

З урахуванням часткового задоволення позову, витрати на правову допомогу ОСОБА_1 у суді першої та апеляційної інстанцій підлягають частковому відшкодуванню, в розмірі 3268,35 грн. (4500 грн.*72,63/100) в суді першої інстанції та 2178,90 грн. (3000 грн.*72,63/100) в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №09921-06/2021 від 15.06.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 в розмірі 17400 грн.; заборгованість за договором позики № від 25.05.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 в розмірі 9880,60 грн.; заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №/457176 від 11.08.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 в розмірі 8125 грн.; заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №/698600 від 20.06.2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 в розмірі 6242,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у вигляді сплати судового збору в суді першої інстанції в сумі 734,63 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору в суді апеляційної інстанції в сумі 2924,08 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у зв`язку із наданням правничої допомоги в розмірі 3268,35 грн. в суді першої інстанції та 2924,08 грн. в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова