У Х В А Л А

Справа № 183/5316/23

№ 2-з/183/27/23

03 травня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Волошиної Олени Вікторівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виробничого сільськогосподарського кооперативу «Нива», Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального

В С Т А Н О В И В:

01.05.2023 до суду надійшла вищезазначена позовна заява.

Разом з позовом представник позивача подав про заяву забезпечення позову, яку передано судді Оладенко О.С. 02.05.2023.

У поданій заяві просить вжити заходи забезпечення позову таким чином:

1. Заборонити державним виконавцям Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Півленно-Схілного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) накладати арешт, проводити прилюдні торги або вчиняти інші дії відносно нерухомого майна: складу №1, загальною площею 197,90 кв.м., з відповідними побудовами : 1 Ворота метал, 2 Огорожа з/бет плит, 3 Огорожа метал сітка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з дня винесення судом відповідної ухвали і протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду про задоволення позову законної сили, крім зняття арешту за записом про обтяження за №49917982.

2. Заборонити суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вносити відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: складу №1, загальною площею 197,90 кв.м., з відповідними побудовами : 1 Ворота метал, 2 Огорожа з/бет плит, 3 Огорожа метал сітка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з дня винесення судом відповідної ухвали і протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду про задоволення позову законної сили, крім реєстрації права власності за ОСОБА_1 на це нерухоме майно.

В обґрунтування вимог представник позивача вказує, що рішенням суду у справі №183/6016/22 задоволено позов ОСОБА_1 про скасування арешту вищезазначеного нерухомого майна. Проте, після ухвалення рішення державний виконавець знову наклав арешт на це майно, але по іншому виконавчому провадженню. Відносно ВСК «Нива» відкрито вісім виконавчих проваджень, а тому є ризик повторних арештів майна без достатньої правової підстави. У позивача, який набув право власності на вказане нерухоме майно наявні перешкоди у реєстрації його права власності. При цьому, у будь-який час державний виконавець може реалізувати майно, яке є предметом спору. Посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, просить задовольнити заяву.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому заявив позовні вимоги: скасувати записи про арешт майна, внесені Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №49917982, на об`єкт обтяження: приміщення складу №1, загальною площею 197,90 кв.м., з відповідними побудовами : 1 Ворота метал, 2 Огорожа з/бет плит, 3 Огорожа метал сітка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище статей, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Мета забезпечення позову - це хоч і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач за своїм змістом є ширшим, ніж заявлені позивачем позовні вимоги.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У даній справі позивачем не заявлено вимог про визнання права власності на спірне нерухоме майно, проте як захід забезпечення позову просить заборонити проводити прилюдні торги стосовно нерухомого майна, що суперечить вищенаведеним положенням ЦПК України.

Крім того, з доданої до позовної заяви Інформації з Єдиного реєстру боржників вбачається, що виконавчі дії у виконавчих провадженнях щодо боржника ВСК «Нива» проводяться на підставі судових рішень, документ видав Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Відповідна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18 (провадження № 61-38051св18).

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права і врахувавши зміст позовних вимог, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Волошиної Олени Вікторівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виробничого сільськогосподарського кооперативу «Нива», Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту з нерухомого майна - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 03 травня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.