Провадження № 2/537/736/2023
Справа № 537/2093/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Поколоти О.В.,

представника позивача адвоката Охмака В.І.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , Управління ДМС в Полтавській області, юридична адреса: Полтавська область, місто Полтава, вулиця Пушкіна, будинок 63,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким прийняти рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користуватися будинком за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з його не проживанням за вказаною адресою більше одного року.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.10.2022, є співвласником житлового будинку із господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та має частку права власності у обсязі 12/25. Вказаний будинок ОСОБА_2 отримав у спадок від ОСОБА_5 . Після оформлення права власності на вказаний будинок позивачу стало відомо, що у ньому зареєстрований ОСОБА_3 , якому на підставі договору, ОСОБА_5 , здавав кімнату, вказаного будинку у 2010 році. Проте, з 2010 року ОСОБА_3 вже не проживає за вказаною адресою, що підтверджується Актом не проживання особи за місцем реєстрації. У зв`язку з цим представником позивача подано до суду позовну заяву про зняття зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 . Оскільки в квартирі, що належить позивачу зареєстрований відповідач, то ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у більшому обсязі сплачують за комунальні послуги та не можуть оформити пільги, гарантовані державою, оскільки відповідач не надає своїх довідок про доходи та документів, що посвідчують його особу.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2023 відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Охмак В.І. в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник Управління ДМС в Полтавській області в судове не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії договору № 188 домовласник ОСОБА_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 та наймач ОСОБА_3 , з іншої сторони, склали договір в тім, що ОСОБА_5 надає ОСОБА_3 кімнату.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 28.10.2019.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 697 від 25.10.2022 спадкоємцем майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з права власності на 12/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Також право власності ОСОБА_2 на 12/25 в будинку АДРЕСА_1 підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 333741230 від 27.05.2023.

Згідно інформації про зареєстрованих у житловому будинку приміщенні/будинку осіб, видана ОСОБА_1 від 20.12.2022 в тому, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно акту не проживання особи за місцем реєстрації від 28.05.2023 в будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , не проживає ОСОБА_3 з липня 2010 року по теперішній час.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Виходячи з положень ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, пред`явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту цивільних прав, що в подальшому є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.

Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Отже суд вважає, що позивач має право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він відсутній понад один рік.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач у добровільному порядку не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не несе жодних витрат по утриманню житла.

Таким чином за наявності рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, особа підлягає зняттю з реєстрації місця проживання на підставі Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач з 2010 року не проживає у вищевказаному будинку позивача, чим створює перешкоди у володінні та користуванні будинку, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає задоволенню.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 386, 391,405 ЦК України, ст. ст. 7, 8,12, 81, 141, 142, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Управління ДМС в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь позивача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.06.2023.

Суддя Маханьков О.В.