Справа №351/45/23
Номер провадження №2/351/231/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собка В.М. ,

за участі секретаря - Яворницької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності та справу за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності -,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися у суд із позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 22.12.2022 ОСОБА_3 звернулась до державного реєстратора Снятинської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на частку у господарстві, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 23.12.2022 позивачка отримала від державного реєстратора відмову у державній реєстрації права власності, у зв`язку із тим, що у неї були відсутні правовстановлюючі документи, а також вищезазначене господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року були зареєстровані позивачі по справі та відповідач ОСОБА_5 . У зв`язку із відмовою державного реєстратора у реєстрі права власності позивачі змушені звернутись із цим позовом до суду.

На підставі наведеного позивачі просили визнати за ними право власності по 1/6 кожному у житловому будинку АДРЕСА_1 .

01.02.2023 відповідач ОСОБА_5 подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності, в якій просив прийняти до спільного розгляду та об`єднати в одне провадження дані позови, оскільки вони є взаємопов`язаними та просив визнати за ним на праві приватної спільної власності як за членом колгоспного двору 1/6 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 та визнати за останнім на праві приватної спільної власності як за членом колгоспного двору 1/6 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 голови колгоспного двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.02.2023 Ухвалою Снятинського районного суду застрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності об`єднано в одне провадження.

Позивачі в судове засідання не з`явились, однак їх представник подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу розглядати без участі сторони позивачів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності зустрічний позов задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив:

Згідно з свідоцтава про смерть НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 .

З витягу з рішення виконавчого комітету Стецівської сільської ради від 24.02.2004 №6 вбачається, що:

ОСОБА_6 , яка померла в листопаді 2001 належить 1/6 частина на праві приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 належить 1/6 частина на праві приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 належить 1/6 частина на праві приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 належить 1/6 частина на праві приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 належить 1/6 частина на праві приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 належить 1/6 частина на праві приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

З свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , слідує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 03.09.2011 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_9 » присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

З свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого на ОСОБА_1 слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

З довідки №1911 від 02.12.2022 виданої Виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що станом на 15.04.1991 року в господарстві за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані:

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , господарство відноситься до суспільної групи колгоспний двір.

Згідно довідки № 1958 від 09.12.2022 виданої Виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що житловому будинку в АДРЕСА_1 і до складу сім`ї входять:

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - чоловік;

-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 донька;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 донька;

-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 син;

-ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 онук.

Відповідно з рішення №65901869 від 23.12.2022 ОСОБА_3 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

З висновку про вартість об`єкта оцінки встановлено, що ринкова вартість житлового будинку, який який розташований в АДРЕСА_1 298621 грн.

Також дослідивши Технічний паспорт на житловий будинок в АДРЕСА_1 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд, перевіривши зустрічну позовну заяву про визнання права власності вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірне будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір».

Станом на 15.04.1991 у господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали сторони по справі.

На день смерті спадкодавця відповідач ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав разом із померлою матір`ю, здійснював за нею догляд та провів обряд поховання.

Після смерті матері ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_5 згідно із заповітом успадкував 1/6 частку майна померлої в колгоспному дворі, однак не оформив своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , а також успадкував 1/6 частку майна земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай у майні а/ф « ОСОБА_12 », про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Майно колгоспного двору належало його членам на праві володіння частками у приватній спільній частковій власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно із ч.1 ст. 178 ЦК об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Згідно ч.1 ст. 193 ЦПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.1 ст. 194 УПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статтей 175 і 177 цього Кодексу.

Із ч.2 та ч.3 ст. 193 ЦПК України вбачається, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

За наведених обставин суд вважає, що невизначеність часток у колгоспному дворі не є підставою відмови у захисті права позивачів, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачі, набули права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, по 1/6 частці, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, беручи до увари відсутність заперечень позивачів проти зустрічного позову відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що за відповідачем ОСОБА_5 слід визнати на праві приватної спільної часткової власності як за членом колгоспного дворуправо на 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати на праві приватної спільної часткової власності за членом колгоспного двору ОСОБА_5 право на 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 голови колгоспного двору яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 193, 194,259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ІН НОМЕР_4 , право власності на 1/6 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ІН НОМЕР_5 , право власності на 1/6 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ІН НОМЕР_6 , право власності на 1/6 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ІН НОМЕР_7 , право власності на 1/6 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати на праві приватної спільної часткової власності за членом колгоспного двору ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 право на 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати на праві приватної спільної часткової власності за членом колгоспного двору ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 право на 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 голови колгоспного двору яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО