Єдиний унікальний номер судової справи: 150/137/23
Номер провадження: 2/150/78/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 травня 2023 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.

за участі секретаря Дудки А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього онука ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки і піклування Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах малолітнього онука ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки і піклування Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав.

Вказаний позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження сина серії НОМЕР_1 .

З травня 2010 року її син ОСОБА_4 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 ( на даний час її прізвище ОСОБА_6 ). У вказаному шлюбі народилося двоє дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 19 травня 2022 року у справі № 150/161/22 шлюб між ними розірвано, вказане рішення набрало законної сили 21 червня 2022 року.

Декілька місяців онук ОСОБА_2 проживав зі своєю матір`ю, яка примусово забрала дитину від батька.

15 грудня 2022 року ОСОБА_8 самовільно залишив своє місце проживання у м. Носівка та приїхав маршруткою у м. Київ до дружини сина позивачки, яка його відмила, накормила, придбала чистий одяг та разом з нею онук приїхав до позивачки, де проживає до цього часу. Як пояснив онук службі у справах дітей Чернівецької селищної ради, такий відчайдушний вчинок його змусили постійні образи та приниження у родині матері та вітчима. ОСОБА_8 категорично відмовляється повертатись до матері.

Вказані обставини підтверджуються листом Служби у справах дітей Чернівецької селищної ради від 28 грудня 2022 року № 01-10-156

Відповідно до довідки, виданої Чернівецькою селищною радою 26 січня 2023 року № 209 стверджується, що малолітній онук ОСОБА_2 зареєстрований та проживає з батьком ОСОБА_4 та його сім`єю по АДРЕСА_1 та перебуває на його повному утриманні.

Втім, ІНФОРМАЦІЯ_4 під час несення служби в ЗСУ та захисту нашої держави, в с. Первомайське Донецької області, син позивачки ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті сина ОСОБА_1 , її онук проживає разом з нею та своїм дідом - чоловіком позивача ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 01 березня 2023 року № 551, виданою Чернівецькою селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області.

Вони займаються вихованням онука, забезпечують онука усім необхідним, турбуються про його повноцінний розвиток. В свою чергу відповідач жодного разу не цікавилася сином, не вживала заходів до спілкування з дитиною. З грудня 2022 року відповідач повністю усунулася від участі у житті та вихованні сина.

06 березня 2023 року за вих.. № 217 Органом опіки та піклування Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області складено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, відносно до якого слідує, що онук позивача ОСОБА_2 зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 , тобто за адресою проживання позивача - бабки дитини та дідуся. З 2018 року ОСОБА_8 навчався у Мазурівському ліцеї Чернівецької селищної ради. Стосунки матері ОСОБА_3 з сином не складалися. У червні 2022 року батько дитини - ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних Сил України.

09 серпня 2022 року мати хлопчика, без згоди дитини, забрала його у м. Носівка Чернігівської області, де фактично проживала.

15 грудня 2022 року малолітній ОСОБА_2 самовільно залишив місце проживання з матір`ю. За словами дитини, зробити такий відчайдушний крок його змусили постійні образи та приниження у родині матері та вітчима. ОСОБА_8 приїхав у м. Київ, де його зустріла дружина батька - ОСОБА_10 . Разом вони прибули в с. Мазурівка, де проживають бабуся та дідусь дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько дитини ОСОБА_4 загинув у с. Первомайське Донецької області, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України. Малолітній ОСОБА_8 одразу категорично заявив, що до матері не поїде.

Наведену вище ситуацію, що склалася в сім`ї ОСОБА_11 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чернівецької селищної ради від 02 березня 2023 року.

Комісією було обстежено умови проживання дитини та з`ясовано, що дитина проживає у належних житлово-побутових умовах, має окрему кімнату, обладнану усім необхідним для належного розвитку та навчання. На даний час дитина навчається в Мазурівському ліцеї, є учнем 6 класу.

Згідно з інформацією, наданою в.о. директора ліцею ОСОБА_12 , активну роль у навчанні та вихованні хлопчика бере бабуся ОСОБА_1 , яка позитивно впливає на дитину. Він у свою чергу прислухається до її порад. Бабуся постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Мати хлопчика не бере участі у навчанні та вихованні дитини, батьківські збори не відвідує, шкільним життям не цікавиться, матеріального його не забезпечує.

За весь час проживання ОСОБА_8 у с. Мазурівка, його мати ОСОБА_3 жодного разу не телефонувала до сина, не цікавилась його життям та здоров`ям. Фактично матір самоусунулася від виховання сина. Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, повна відсутність спілкування з дитиною, ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяння засвоєння нею загальновизнаних норм моралі може негативно вплинути на загальний розвиток дитини. На підставі викладеного вище, орган опіки і піклування Чернівецької селищної ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 .

За таких обставин, позивач звернулася до суду аби захистити інтереси малолітнього онука та позбавити відповідача батьківських прав.

Позивач в поданій до суду заяві просила розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи повідомленою шляхом публікації оголошення про її виклик до суду на вебпорталі судова влада України, в судове засідання за невідомих суду причин не з`явилася, відзиву на позовну заяву до суду також не надходило.

За таких обставин, врахувавши думку позивача, суд постановив розглядати справу в порядку заочного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справ та наявні в ній докази, дійшов висновку про наступне.

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження сина серії НОМЕР_1 .

З травня 2010 року її син ОСОБА_4 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 ( на даний час її прізвище ОСОБА_6 ). У вказаному шлюбі народилося двоє дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 19 травня 2022 року у справі № 150/161/22 шлюб між ними розірвано, вказане рішення набрало законної сили 21 червня 2022 року.

Декілька місяців онук ОСОБА_2 проживав зі своєю матір`ю, яка примусово забрала дитину від батька.

15 грудня 2022 року ОСОБА_8 самовільно залишив своє місце проживання з матір`ю та приїхав маршруткою у м. Київ до дружини сина позивачки, яка його відмила, накормила, придбала чистий одяг та разом з нею онук приїхав до позивачки, де проживає до цього часу. Як пояснив онук службі у справах дітей Чернівецької селищної ради, такий відчайдушний вчинок його змусили постійні образи та приниження у родині матері та вітчима. ОСОБА_8 категорично відмовляється повертатись до матері.

Вказані обставини підтверджуються листом Служби у справах дітей Чернівецької селищної ради від 28 грудня 2022 року № 01-10-156.

Відповідно до довідки, виданої Чернівецькою селищною радою 26 січня 2023 року № 209 стверджується, що малолітній онук ОСОБА_2 зареєстрований та проживає з батьком ОСОБА_4 та його сім`єю по АДРЕСА_1 та перебуває на його повному утриманні.

Втім, ІНФОРМАЦІЯ_4 під час несення служби в ЗСУ та захисту нашої держави, в с. Первомайське Донецької області, син позивачки ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті сина ОСОБА_1 , її онук проживає разом з нею та своїм дідом - чоловіком позивача ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 01 березня 2023 року № 551, виданою Чернівецькою селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області.

Вони займаються вихованням онука, забезпечують онука усім необхідним, турбуються про його повноцінний розвиток. В свою чергу відповідач жодного разу не цікавилася сином, не вживала заходів до спілкування з дитиною.

06 березня 2023 року за вих. № 217 Органом опіки та піклування Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області складено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, відносно до якого слідує, що онук позивача ОСОБА_2 зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 , тобто за адресою проживання позивача - бабки дитини та дідуся. З 2018 року ОСОБА_8 навчався у Мазурівському ліцеї Чернівецької селищної ради. Стосунки матері ОСОБА_3 з сином не складалися. У червні 2022 року батько дитини - ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних Сил України.

09 серпня 2022 року мати хлопчика, без згоди дитини, забрала його у м. Носівка Чернігівської області, де фактично проживала.

15 грудня 2022 року малолітній ОСОБА_2 самовільно залишив місце проживання з матір`ю. За словами дитини, зробити такий відчайдушний крок його змусили постійні образи та приниження у родині матері та вітчима. ОСОБА_8 приїхав у м. Київ, де його зустріла дружина батька - ОСОБА_10 . Разом вони прибули в с. Мазурівка, де проживають бабуся та дідусь дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько дитини ОСОБА_4 загинув у с. Первомайське Донецької області, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України.

Малолітній ОСОБА_8 одразу категорично заявив, що до матері не поїде.

Наведену вище ситуацію, що склалася в сім`ї ОСОБА_11 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чернівецької селищної ради від 02 березня 2023 року.

Комісією було обстежено умови проживання дитини та з`ясовано, що дитина проживає у належних житлово-побутових умовах, має окрему кімнату, обладнану усім необхідним для належного розвитку та навчання. На даний час дитина навчається в Мазурівському ліцеї, є учнем 6 класу.

Згідно з інформацією, наданою в.о. директора ліцею ОСОБА_12 , активну роль у навчанні та вихованні хлопчика бере бабуся ОСОБА_1 , яка позитивно впливає на дитину. Він у свою чергу прислухається до її порад. Бабуся постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Мати хлопчика не бере участі у навчанні та вихованні дитини, батьківські збори не відвідує, шкільним життям не цікавиться, матеріального його не забезпечує.

За весь час проживання ОСОБА_8 у с. Мазурівка, його мати ОСОБА_3 жодного разу не телефонувала до сина, не цікавилась його життям та здоров`ям. Фактично матір самоусунулася від виховання сина. Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, повна відсутність спілкування з дитиною, ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяння засвоєння нею загальновизнаних норм моралі може негативно вплинути на загальний розвиток дитини. На підставі викладеного вище, орган опіки і піклування Чернівецької селищної ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пункті 49 рішення від 18.12.2008 Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Отже, судом встановлено, що відповідач, після того як 18 листопада 2019 року покинула сина, у зв`язку із чим навчальним закладом та правоохоронними органами було складено відповідний акт про відшукання дитини та поміщення її до закладу охорони здоров`я, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню свого малолітнього сина, жодним чином не приймає участі в його житті та не цікавиться ним, що порушує його право на належне утримання, виховання, турботу про фізичний та духовний розвиток з боку матері, а тому порушене право підлягає судовому захисту, шляхом позбавлення останньої батьківських прав відносно її сина.

Ухвалюючи це рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

При цьому, наведені вище обставини переконують суд у тому, що відповідач взагалі не має бажання та не спроможна виконувати батьківські функції щодо своєї дитини, вона самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина. На підставі листа служби у справах дітей та відповідного висновку про доцільність позбавлення батьківських прав судом було встановлено, що своєю поведінкою відповідач призвела до того, що малолітня дитина покинула місце проживання та поїхала до сторонньої людини - дружини батька в м. Київ, аби лишень не бути зі своєю матір`ю, яка допускала постійні ображення та приниження дитини. З того часу як дитина проживає з бабусею та дідусем відповідачка не цікавиться його життям, здоров`ям, успіхами у навчанні. Жодних заходів до спілкування та примирення з сином не вживає. Самоусунулася від виконання свого батьківського обов`язку. Натомість дитиною опікаються бабуся та дідусь, які забезпечили його необхідні умови проживання для повноцінного розвитку, взяли на себе повне матеріальне забезпечення онука. Піклуються про його моральний стан, духовний розвиток. В таких умовах малолітня дитина почуває себе захищеною, що сприяє нормальному психологічному розвитку дитини.

Таким чином, на підставі досліджених судом доказів, які визнано належними та допустимими, в судовому засіданні беззастережно доведено доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивача як інваліда 2 групи звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом, з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 157, 164, 169 СК України, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітнього онука ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки і піклування Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав,- задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована в с. Мазурівка Чернівецької територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрована в с. Мазурівка Чернівецької територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН