РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/22060/21

Провадження № 22-ц/4815/759/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Боймиструка С.В.,

суддів: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гладчук Зінаїди Яківни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості частки автомобіля, що є об`єктом права спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості частки автомобіля, що є об`єктом спільної сумісної власності в порядку поділу майна та визнання рухомого майна об`єктом права особистої приватної власності придбаного в шлюбі,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_1 та в порядку поділу майна подружжя просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію у розмірі 216000,00 грн., що становить 1/2 вартості транспортного засобу автомобіля Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , припинити право спільної сумісної власності на автомобіль та залишити його у власності ОСОБА_1 , стягнути судові витрати по справі.

ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просила в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що вони з ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі із 12 березня 2016 року, на даний час триває процес розлучення. Так дійсно, нею в шлюбі було придбано автомобіль Renault Duster, 2018 року , однак автомобіль був придбаний за її особисті кошти.

Позивач на цей автомобіль не претендував, оскільки було узгоджено, що автомобіль належить їй, а він користувався іншим авто марки Dodge Journey, 2017 р.в., який також придбаний в шлюбі 24 вересня 2019 року, що підтверджується довідкою з Регіонального сервісного центру 31/17-5641/48аз від 07.12.2021. 04 березня 2021 року без її згоди позивач цей автомобіль продав. Виручені кошти чоловік витратив на власні потреби, не в інтересах сім`ї.. Вважає, що автомобіль Dodge Journey, 2017 року випуску, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, придбаний в шлюбі і їй належить 1/2 частина вартості цього майна. За висновком про вартість майна ПП «Експерт-Рівне-Консалт» від 16.12.2021 середня ринкова вартість автомобіля Dodge Journey, 2017 року випуску, становить 377480,00 грн.

З аналогічних підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву відповідачка подала 20 грудня 2021 року зустрічний позов. Просила визнати об`єктом особистої приватної власності автомобіль марки Renault Duster, 2018 року випуску, який був придбаний в шлюбі за її особисті кошти. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки Dodge Journey, 2017 року випуску та у порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в розмірі 188740 грн., компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки Dodge Journey, 2017 року випуску за середньою ринковою вартістю на час розгляду справи, здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості частки автомобіля, що є об`єктом права спільної сумісної власності задоволено.

В порядку поділу майна подружжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 216000,00 грн., що становить 1/2 вартості транспортного засобу автомобіля "Renault Duster", д.н.з. НОМЕР_1 .

Припинено право спільної сумісної власності на автомобіль "Renault Duster", д.н.з. НОМЕР_1 , залишено його у власності ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2160,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості частки автомобіля, що є об`єктом спільної сумісної власності в порядку поділу майна та визнання рухомого майна об`єктом права особистої приватної власності придбаного в шлюбі відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Гладчук З. Я. оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що задовольнивши позов ОСОБА_2 суд першої інстанції порушив право власності власника автомобіля (добросовісного набувача), який на даний час володіє автомобілем, що призвело до порушення норм матеріального права, оскільки за ОСОБА_1 залишено право власності на автомобіль, який було раніше відчужено.

Вказує, що письмова згода дружини на відчуження автомобіля законом не передбачена, а ОСОБА_2 відсутність згоди не довів.

Вважає, що суд не дослідив надані ОСОБА_1 докази, які спростовують презумпцію права спільної сумісної власності на автомобіль "Renault Duster". Не взяв до уваги, що автомобіль вартістю 575930,00 грн. був придбаний та оплачений ОСОБА_1 , отриманий та зареєстрований на її ім`я, про що свідчать квитанції про обмін валюти у ПриватБанку на загальну суму 535374,00 грн. та виписка про поповнення банківського рахунку ОСОБА_3 на суму 44708,54 грн. і квитанції про оплату за автомобіль.

Також зазначає, що ОСОБА_2 не заперечував щодо відчуження автомобіля "Renault Duster", а кошти з його продажу 04 серпня 2021 року були витрачені на потреби та матеріальне забезпечення сім`ї.

Судом не взято до уваги, що утримувала автомобіль виключно ОСОБА_1 , а за обопільною згодою сторін у користування ОСОБА_2 був виділений автомобіль "Dodge Journey", який також придбано в шлюбі.

Посилаючись на висновки ВС у справах: №6-2405цс16, №6-4ц14 та №6-2925цс15, вказує, що суд не перевірив чи виплата компенсації становить для ОСОБА_1 надмірний тягар.

Крім цього апелянт доводить, що резюме про вартість спірного майна не є належним та допустимим доказом у справі, а судом не враховано дійсну вартість майна на час розгляду справи.

Також вважає, що позивач обрав неефективний спосіб захисту, оскільки не заявляв вимог про визнання спірного майна спільним сумісним, а суд неправомірно поділив майно подружжя і стягнув компенсацію 1/2 його вартості.

Стверджує, що судом проігноровано зустрічний позов. Посилаючись на встановлені місцевим судом обставини щодо укладення договору Доручення від 05 вересня 2019 року та його виконання ОСОБА_2 вказує, що довірителю ОСОБА_4 був переданий інший автомобіль - Dodge Nitro, а не Dodge Journey, який є спільною сумісною власністю. В свою чергу ОСОБА_1 про обставини домовленостей ОСОБА_2 взагалі нічого не було відомо і вони сфабриковані в цілях захисту, заднім числом, а правочин є фіктивним.

Крім того, 04.03.2021 року, зазначений транспортний засіб, без дозволу дружини, перереєстровано на нового власника в ТСЦ №6845 Хмельницької області, а не на ОСОБА_4 , а автомобіль марки Dodge Nitro дійсно був відчужений ОСОБА_4 під час шлюбу, але придбаний ще до шлюбу із ОСОБА_1 , у 2008 році.

Враховуючи викладене просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 повністю.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Мартинов О.Ю. у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи викладені апелянтом, вказує, що рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить залишити його без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони з березня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

28 березня 2018 року у ТОВ «ВІК ПАРТНЕР» було придбано автомобіль Renault Duster за 575930,00 грн. Платником та покупцем вказано ОСОБА_1 , що підтверджується рахунком № Сч-002262807, договором купівлі-продажу транспортного засобу № ВПР-646-П від 14 березня 2018 року укладеного між ТОВ «ВІК ПАРТНЕР» та ОСОБА_1 , видатковою накладною № 73 від 30.03.2018, актом прийому-передачі від 03 квітня 2018 року.

Відповідно до квитанції ПриватБанку про обмін (купівлю) валют на ім`я ОСОБА_1 : №212001653 від 29.03.2018 року на суму 9 260, 00 Євро, що по курсу 32, 4 грн. за 1 євро становило 300 024, 00 грн.; №212051030 від 30.03.2018 року на суму 9000, 00 Дол. США, що по курсу 26,15 грн. за 1 Дол. США становило 235 350, 00 грн.; виписки ПриватБанку від 22.02.2018 року про поповнення карткового рахунку ОСОБА_3 на суму 44 708, 54 грн. вбачається, що ОСОБА_1 здійснила обмінні операції валют і ОСОБА_3 здійснила поповнення її картрахунку.

Квитанції ПриватБанку № 0.0.999787867.1 від 29.03.2018 року на суму 299000,00 грн. та № 0.0..1 від 30. 03.2018 року на суму 276930,00 грн. підтверджують факт оплати за автомобіль для ТОВ «Вік Партнер».

Згідно наданих квитанцій та рахунків на запчастини та обслуговування автомобіля встановлено, що у даних документах платником та замовником послуг вказана ОСОБА_1 . Страхувальником за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Територіального сервісного центру 5641 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області від 09 жовтня 2021 року № 31/17-5641/41 слідує, що автомобіль Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 перереєстровано на нового власника 04 серпня 2021 року в ТСЦ № 0744, станом на 09.10.2021 за гр.. ОСОБА_1 транспортних засобів зареєстровано не значиться.

Згідно Резюме ТОВ «Консалтинг-Експерт» ринкова вартість Renault Duster станом на 29 жовтня 2021 року становить 432000,00 грн.

Відповідно до Висновку про вартість майна від 16 грудня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля Renault Duster становить 384550,00 грн.

З відповіді Територіального сервісного центру 5641 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області від 07 грудня 2021 року № 31/17-5641/48аз вбачається, що за гр. ОСОБА_2 24 вересня 2019 року зареєстровано транспортний засіб марки «DODGE», модель «JOURNEY», об`єм двигуна 2360 куб. см., 2017 року випуску. 04 березня 2021 року зазначений транспортний засіб перереєстровано на нового власника в ТСЦ № 6845 Хмельницької області.

Відповідно до Висновку про вартість майна від 16 грудня 2021 року середня ринкова вартість автомобіля Dodge Journey становить 377480,00 грн.

Згідно відповіді Територіального сервісного центру 5641 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області від 17.11.2021 № 31/17/5641/1500з транспортний засіб Renault Sandero, н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску, був зареєстрований за ОСОБА_1 з 08.12.2015 року. 20.06.2018 вищевказаний транспортний засіб був проданий та перереєстрований на іншого власника, однак це відбулось вже після придбання нею автомобіля Renault Duster.

Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18.

Пункт 3 частини 1 статті 57 СК України визначає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Спростовуючи презумпцію спільності права власності подружжя на вказане майно ОСОБА_1 долучила ряд доказів з яких до категорії, що підтверджують дохід ОСОБА_1 відносить: виписку АТ ПриватБанк від 22.02.2018 року про поповнення карткового рахунку ОСОБА_1 , на суму 44708,54 грн. (а.с. 87); розписку від 25.10.2013 про отримання ОСОБА_5 , 30000 доларів США (а.с. 88); довідку ГУ ДПС у Рівненській області за якою загальна сума доходу ОСОБА_1 склала: за 2016 рік - 197 516,00 грн., за 2017 рік - 60 345,00 грн., за 2018 рік - 265 222,00 грн. (а.с. 90).

Щодо коштів отриманих за розпискою, враховуючи період часу, який пройшов з моменту їх отримання до купівлі автомобіля Renault Duster є підставними сумніви суду першої інстанції щодо спрямування цих коштів на купівлю спірного авто. При цьому слід зауважити, що при здійсненні валютно-обмінних операцій обмінювались 9260 євро, що суперечить змісту розписки.

Щодо довідки ГУ ДПС у Рівненській області, то у ній вказаний дохід фізичної особи-підприємця, а не її прибуток. При цьому враховується висновок Верховного Суду викладений у постанові від 30.09.2021 (справа №755/20605/15-ц), що вимога про стягнення доходу від підприємницької діяльності не підлягає задоволенню з огляду на те, що звітність, на яку посилається особа, відображає валовий дохід фізичної особи підприємця. Для цілей оподаткування такий дохід розраховується як загальна сума грошей, отримана в результаті реалізації товарів або послуг, у той час як прибуток це дохід з відрахуванням витрат на виробництво, придбання та збут товарів або послуг. Таким чином, заявлені відповідачем кошти включають у себе не лише прибуток (заробіток) підприємця, який можна було б визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а й кошти, які включають у себе собівартість виготовлення та реалізації продукції. При цьому доказів про чистий прибуток, отриманий таким суб`єктом підприємницької діяльності за заявлений період, надано не було.

Також суперечливим доказом є виписка з АТ ПриватБанк про надходження 22.02.2018 року на банківський рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 44824,12 грн., оскільки хто є платником та призначення цих коштів у ній відсутнє.

Решта доказів належним чином оцінена судом першої інстанції та на думку колегії суддів не підтверджують, що автомобіль Renault Duster купувався виключно за особисті кошти ОСОБА_1 , відтак презумпція спільності права власності подружжя не спростована. Відповідно відсутні достатні підстави для визнання спірного автомобіля Renault Duster її особистою приватною власністю.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абзаці 2 пункту 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Верховний Суд у справі № 301/2231/17 вказав: у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні.

Верховний Суд у справі № 158/2229/16-ц від 30 січня 2019 року вказав, що оскільки норми СК України передбачають надання згоди іншого з подружжя на відчуження цінної речі, якою є автомобіль, у письмовому вигляді, тому наявність такої згоди може бути доведена лише письмовими доказами.

Вказаний висновок відповідає нормі закріпленій у ч. 3 ст. 65 СК України відповідно якої, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї, повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 158/2229/16-ц та від 10 червня 2022 року у справі № 544/856/20 (провадження № 61-21406св21).

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вище обидва автомобілі сторонами по справі були придбані та відчужені під час шлюбу без дозволу іншого з подружжя, та сторонами не доведено, що отримані кошти витрачені в інтересах сім`ї.

Стосовно доводів апелянта про ефективність судового захисту, то слід зазначити, що встановивши відчуження автомобіля Renault Duster без згоди другого з подружжя у місцевого суду не було підстав для залишення його у власності ОСОБА_1 , оскільки він вже був відчужений, мав іншого власника і в такому випадку інтереси позивача захищаються лише шляхом сплати компенсації.

Щодо доводів апелянта про ігнорування місцевим судом зустрічного позову, то слід зазначити, що місцевий суд погоджуючись з доводами ОСОБА_2 враховував, що метою придбання автомобіля "Dodge Journey" було виконання договору доручення та здійснювалось за кошти надані довірителем ОСОБА_4 , а вказане узгоджується з обставинами викладеними у рішенні суду №570/237/22.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 не була стороною у справі №570/237/22 і висновки в ній не є обов`язковими для неї і відкрита та справа була через рік після відчуження ОСОБА_2 автомобіля "Dodge Journey", тобто на час відчуження цього авто воно мало статус спільного майна подружжя.

Колегія суддів критично оцінює доводи ОСОБА_2 щодо купівлі автомобіля "Dodge Journey" на виконання зобов`язань за договором доручення та до уваги їх не бере, оскільки вони суперечать нормам права на які він посилається, а саме глави 68 ЦК України та обставинам справи.

Норми глави 68 ЦК України (доручення) передбачають за договором доручення вчинення повіреним від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певних юридичних дій, однак не у інтересах самого себе, тобто повіреного.

Отже, на підставі згаданих норм глави 68 ЦК України право власності на автомобіль "Dodge Journey" не могло перейти до повіреного та він не міг би відповідно до п.8 Постанови КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року зареєструвати своє право власності на вказане авто (а.с.80).

Наведене спростовує твердження ОСОБА_2 , щона час придбання і відчуження цього автомобіля "Dodge Journey" він не відносився до спільного майна подружжя.

24.09.2019 автомобіль "Dodge Journey" був зареєстрований за ОСОБА_2 .

З відкритих відомостей ЄДРСР вбачається, що ухвалою від 28.01.2021 року https://reestr.court.gov.ua/Review/94446460 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

04.03.2021 року автомобіль "Dodge Journey" відчужений. При цьому відомості про покупця та вартість угоди відсутні.

Отже хронологічно спірний автомобіль набувався під час шлюбу, був зареєстрований за ОСОБА_2 як за власником і ним же відчужений після ініціювання судового процесу щодо розлучення.

У справі №570/237/22 питання реєстрації права власності за ОСОБА_2 та обставини його відчуження не досліджувались.

Враховуючи викладене суд вважає, що ОСОБА_2 також не спростував презумпцію спільності права власності подружжя та не підтвердив згоду дружини на відчуження авто.

Таким чином в частині зустрічного позову судове рішення слід скасувати, а вимоги апеляційної скарги слід задовольнити частково.

До визначення вартості спірних авто слід застосувати однакий підхід в їх оцінці, а саме середньоринкову вартість транспортних засобів, зокрема Renault Duster 384550,00 грн., а Dodge Journey становить 377480,00 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судовим рішенням на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (Hirvisaari v. Finland ("Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

В силу ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку ч.ч.1.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем ОСОБА_2 було сплачено 2160 грн. судового збору. ОСОБА_1 при зверненні з апеляційною скаргою сплачено 3240 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення в розмірі 192275 грн., що становить 89.02% від заявленого позивачем розміру, то компенсації позивачу за рахунок відповідача підлягає 89.02% від суми сплаченого збору, що становить 1922,83 грн. Відповідно відповідачеві підлягає компенсації 10,98% понесених судових витрат у суді апеляційної інстанції, що становить 355,75 грн.

Разом з цим за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,40 грн. За результатами перегляду справи у суді апеляційної інстанції зустрічні позовні вимоги задоволені частково на суму 188740 грн., що становить 49,54% від заявлених. Отже компенсації ОСОБА_1 підлягає 491,63 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку з цим, компенсації підлягають судові витрати понесені ОСОБА_2 у розмірі 1075.45 грн., що становить різницю між сумами судових витрат, що підлягають компенсації кожній із сторін.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гладчук Зінаїди Яківни задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 березня 2023 року в скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості частки автомобіля, що є об`єктом права спільної сумісної власності - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 192275 грн., що становить 1/2 середньоринкової вартості транспортного засобу автомобіля "Renault Duster".

ОСОБА_1 в задоволенні її вимог про визнання автомобіля "Renault Duster" об`єктом права особистої приватної власності відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до про стягнення вартості частки автомобіля, що є об`єктом права спільної сумісної власності - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 188740 грн., що становить 1/2 середньоринкової вартості транспортного засобу автомобіля "Dodge Journey".

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1075 гривень 45 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач Боймиструк С.В.

Судді: Хилевич С.В.

Шимків С.С.