Провадження № 2/639/869/23 Справа № 639/1228/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Марченка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 639/1228/23

позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ),

про визнання майна, набутого у період шлюбу, особистою власністю,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Старостіна Катерина Олегівна звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати за позивачем ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що між позивачем та відповідачем 18.08.2007 року було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 358, про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Під час шлюбу позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2013 року було придбано квартиру АДРЕСА_3 , продаж здійснено за 249 000, 00 грн. Відповідно до п. 6 договору купівлі-продажу купівля вказаної квартири здійснювалася за згодою чоловіка покупця - ОСОБА_2 . Спірну квартиру було придбано за грошові кошти, які належали позивачеві особисто, відповідачем було власноручно написано заяву про визнання майна, набутого у період шлюбу, а саме квартири АДРЕСА_3 , особистою приватною власністю позивача - ОСОБА_1 . Відповідачем не було зроблено жодних грошових чи інших внесків з метою купівлі-продажу спірної квартири. На момент подачі даного позову у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Старостіна К.О. у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача - адвокат Старостіна К.О. подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Орел В.В. в підготовче засідання не з`явилися, відповідачем та його представником подано до суду заяви про визнання позову та розгляд справи без участі до суду заяву, в яких позов визнають в повному обсязі та просять справу розглядати без їхньої участі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

З копій свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.08.2007 року судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстровано 18.08.2007 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 358. Прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу " ОСОБА_4 ".

Згідно копії договору купівлі-продажу від 26.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куштим М.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 3978, вбачається що, 26.12.2013 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_3 та складається з трьох кімнат. Відповідно до п. 6 даного договору, купівля зазначеної вище квартири здійснювалась за згодою чоловіка покупця, ОСОБА_2 , згідно його заяви, справжність на якій засвідчена ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 26.12.2013 року за реєстром № 3977.

Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15514323 від 26.12.2013 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4 , підстави виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія 3978, виданий 26.12.2013 року ПН ХМНО Куштим М.А.

Положеннями ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до положень ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до положень ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно доЗакону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначенихЗемельним кодексом України.

Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є також речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди; страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них.

Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Норми Сімейного кодексу України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна. З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливостіСімейний кодексУкраїни містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Таким чином, позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старостіної Катерини Олегівни підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 8 372, 50 грн.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір у розмірі 4 186, 25 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а у сумі 4 186, 25 грн. - поверненню позивачеві з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,255,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старостіної Катерини Олегівни до ОСОБА_2 про визнання майна, набутого у період шлюбу, особистою власністю - задовольнити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 4 186 (чотири тисячі сто вісімдесят шість) грн. 25 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету судовий збір в сумі 4 186 (чотири тисячі сто вісімдесят шість) грн. 25 коп., сплачений згідно квитанцій № 0.0..1 від 17.03.2023 року та № 0.0..1 від 24.03.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 16.05.2023 року.

Суддя В. В. Марченко