Справа № 202/7806/23
Провадження № 2/202/1904/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

04 травня 2023 року суддя Індустріального районного суду м Дніпропетровська Слюсар Л.П. ознайомившись з позовною заявою Громадської організації «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» до Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровський спортивно-видовищний центр» Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним пункту рішення, припинення права постійного користування та скасування державної реєстрації , -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 року позивачзвернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідачів Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровський спортивно-видовищний центр» Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним пункту рішення, припинення права постійного користування та скасування державної реєстрації, в якій просив суд: визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення Дніпровської міської ради від 21.09.2022 року №67/27 «Про передачу земельної ділянки по проспекту Слобожанському в районі будинку 118 (Індустріальний район) у постійне користування КП «ДСВЦ» ДМР, , для будівництва багатофункціонального комплексу; припинити право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :04:233:0090, площею 5,6044 га за Комунальним підприємством Дніпровський спортивно - видовищний центр Дніпровської міської ради (Код ); скасувати державну реєстрацію за Комунальним підприємством Дніпровський спортивно - видовищний центр Дніпровської міської ради (Код ) права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :04:233:0090, площею 5,6044 га (номер запису про право постійного користування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 48381596).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.

Ознайомившись з позовною заявою доходжу наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як убачається із змісту позовної заяви та її предмету, позивачем є юридична особа Громадська організація «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» яка звертається з позовною заявою до юридичних осіб Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровський спортивно-видовищний центр» Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та просить: визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення Дніпровської міської ради від 21.09.2022 року №67/27 «Про передачу земельної ділянки по проспекту Слобожанському в районі будинку 118 (Індустріальний район) у постійне користування КП «ДСВЦ» ДМР, , для будівництва багатофункціонального комплексу; припинити право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :04:233:0090, площею 5,6044 га за Комунальним підприємством Дніпровський спортивно - видовищний центр Дніпровської міської ради (Код ); скасувати державну реєстрацію за Комунальним підприємством Дніпровський спортивно - видовищний центр Дніпровської міської ради (Код ) права постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :04:233:0090, площею 5,6044 га (номер запису про право постійного користування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 48381596), тому суб`єктний склад учасників та зміст правовідносин сторін як таких, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч.1,3 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Так, Дніпровська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, який діє від імені та в інтересах територіальної громади і відповідно до наявних у неї повноважень розпоряджається землями комунальної власності, територіальних громад.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи із вищевикладеного беручи до ваги суб`єктний склад сторін та виниклий спір доходжу висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом Громадської організації «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» до Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровський спортивно-видовищний центр» Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним пункту рішення, припинення права постійного користування та скасування державної реєстрації у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо юрисдикційності спору до господарського чи адміністративного судочинства належить зазначений спір, то виходжу з наступного, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві, а вид судочинства залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, тому якщо спір виник у площині публічно - правових відносин щодо оскарження дій суб`єкта владних повноважень, вчинених під час реалізації ним публічно - владних управлінських функцій на основі законодавства (у сфері земельних відносин), то він підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а якщо спір виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності то підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, ст.ст. 186, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Громадській організації «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» у відкритті провадження у цивільній справі за їх позовною заявою до Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпровський спортивно-видовищний центр» Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним пункту рішення, припинення права постійного користування та скасування державної реєстрації.

Копію ухвали разом з позовними матеріалами надіслати позивачу.

Копію позовної заяви залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Л.П. Слюсар