Номер провадження: 22-ц/813/1521/23
Справа № 494/261/21
Головуючий у першій інстанції Римар І. А.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Подуст Т.П.,

переглянувши справу №494/261/21 за позовом ОСОБА_1 до Раухівської об`єднаної територіальної громади Одеської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою Раухівської селищної ради Одеської області на рішення Березівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року у складі судді Римаря І.А., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 10 березня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що працювала у Маринівській сільській раді Березівського району Одеської області на посаді спеціаліста П категорії з 17 квітня 2008 року (розпорядження №38 від 17 квітня 2008 року), загальний стаж роботи в сільській раді 12 років. Розпорядженням Раухівського селищного голови №36/ос від 12 лютого 2021 року її звільнено з роботи з 12 лютого 2021 року по пункту 1 статті 40 КЗпП у зв`язку з реорганізацією Маринівської сільської ради шляхом приєднання до Раухівської селищної ради. Звільнення вважає незаконним. З 01 грудня 2020 року по 28 грудня 2020 року перебувала на лікарняному, про майбутнє вивільнення з посади була попереджена з порушенням вимог трудового законодавства, а саме під час відсутності на роботі у зв`язку з хворобою. Крім того, її повідомлено про майбутню ліквідацію Маринівської сільської ради, а не про те, що буде звільнена і не переведена на іншу посаду. У порушення вимог статті 42 КЗпП не враховано переважне право залишення на роботі, на виконання вимог частини 1 статті 32 КЗпП їй не запропоновано іншої роботи. Звільнення проведено без згоди профспілкової організації. Позивач ОСОБА_1 просила:

поновити на посаді спеціаліста П категорії в Раухівській об`єднаній територіальній громаді Одеської області з 12 лютого 2021 року;

стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 лютого 2021 року до дня поновлення на роботі;

стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн. (т.1 а.с.1-2).

16 березня 2021 року ОСОБА_2 подала заяву про залишення без розгляду позовних вимог про відшкодування моральної шкоди (т.1 а.с.15).

Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі в частині вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (т.1 а.с.21-22).

Відповідач Раухівська об`єднана територіальна громада Одеської області відзив не подала.

Ухвалу про відкриття провадження в справі та позовну заяву суд направив Раухівській селищній раді, яка надала відзив на позов, зазначивши про дотримання вимог закону при звільненні позивача та відсутність підстав для задоволення позову (т.1 а.с.27-29).

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, за змістом якої вказала, що у Раухівської селищної ради була можливість перевести її на іншу посаду або запропонувати іншу роботу в цій же установі. При звільненні не було враховано її загальний стаж роботи на посаді землевпорядника, як наслідок працевлаштовано не її, а спеціаліста землевпорядника з Новоселівської сільської ради з меншим стажем роботи. Порушені соціальні гарантії, так як їй не пропонувалося будь-яких посад (т.1 а.с.48-49).

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року позов задоволено; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді спеціаліста відповідної категорії в Раухівській об`єднаній територіальній громаді Березівського району Одеської області; стягнуто з Раухівської об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 лютого 2021 року до дня поновлення на роботі без визначення суми стягнення (т.1 а.с.71-75).

Висновок суду мотивовано тим, що власник вважається таким, що належним чином виконав вимоги частини 2 статті 40, статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, або іншу вакантну посаду, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Відповідачем не пропонувалась позивачу будь-яка вакантна посада. Станом на дату звільнення ОСОБА_1 12 лютого 2021 року штатний розпис містив 48 одиниць, в той час як у селищній раді було заповнено 29 одиниць. Посилання відповідача в тій частині, що не було можливості прийняти на вільні посади працівників через брак фінансування, не прийнято як підставу для не працевлаштування позивача. Первинна профспілкова організація не була створена, відповідно, позивач не була членом первинної профспілкової організації, внески не сплачувала. Суд з посиланням на статтю 235 КЗпП констатував право на середній заробіток за час вимушеного прогулу та необхідність обчислення такого у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, проте розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу не провів, грошову суму до стягнення не визначив.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Раухівської селищної ради на рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року справу передано до провадження іншого судді доповідача з підстав звільнення у відставку попередньо визначеного судді-доповідача.

В апеляційній скарзі Раухівська селищна рада просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. ОСОБА_1 була спеціалістом П категорії землевпорядником Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області, яку у 2020 році приєднано до Раухівської селищної ради. Позивач у Раухівській селищній раді не працювала, що суд не врахував. Позивача звільнено по пункту 1 статті 40 КЗпП України, порядок звільнення дотримано, попередження про майбутнє вивільнення відбулося 11 грудня 2020 року за два місяці до вивільнення, звільнення проведено у зв`язку з відсутністю роботи за відповідною професією чи спеціальністю. ОСОБА_1 виплачено вихідну допомогу та компенсацію за не використану відпустку. В Раухівську селищну раду (новостворену) із приєднаних сільських та селищних рад не було працевлаштовано 9 заздалегідь попереджених згідно чинного законодавства працівників через відсутність посад згідно кваліфікації. Крім того, в Структурі та штатному розписі Раухівської селищної ради станом на 12 лютого 2021 року були відсутні посади спеціаліста П категорії. Відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» призначення на вищі посади здійснюється на конкурсній основі. У разі необхідності посадова особа за згодою сторін може бути переведена на рівнозначну чи нижчу роботу. Щодо переважного права на залишення на роботі, то до Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області було працевлаштовано шляхом переведення: із Заводівської сільської ради спеціаліста-землевпорядника на посаду спеціаліста Відділу земельних ресурсів та комунальної власності (стаж роботи на посаді землевпорядника складав 18 років 3 місяці 9 днів; п.3 абз.2 ст42 КЗпП України); з Новоселівської сільської ради спеціаліста-землевпорядника на посаду головного спеціаліста Відділу земельних ресурсів та комунальної власності (стаж роботи на посаді землевпорядника складав 9 років 8 місяців 10 днів, спеціаліст мав кваліфікацію техніка-землевпорядника, мав на утриманні двох неповнолітніх дітей; п.1 абз.2 ст.42 КЗпП України). Щодо необхідності погодження звільнення з профспілковою організацією, то ОСОБА_1 на момент звільнення членом профспілкової організації не була. Права ОСОБА_1 не порушені, при попередженні працівника про наступне вивільнення, а потому і при звільненні вимоги чинного законодавства дотримано.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на час звільнення штатний розпис Раухівської ОТГ складав 48 одиниць, заповнено було лише 29 одиниць, отже вакантні посади були, але не були запропоновані; при звільненні не враховано тривалий стаж роботи в одній установі, досвід та кваліфікацію, не отримано згоди профспілки на звільнення. На виконання рішення суду розпорядженням від 05 липня 2021 року №79/ос її поновлено на роботі на посаді спеціаліста П категорії Раухівської селищної ради з 13 лютого 2021 року, переведено на посаду спеціаліста П категорії відділу земельних ресурсів та комунальної власності Раухівської селищної ради з 05 липня 2021 року із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, наразі вона офіційно працює.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Розпорядженням голови Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області від 11 грудня 2020 року №01/ос «Про попередження працівників Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області про наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області по пункту 1 статті 40 КЗпП України» прийнято рішення про попередження працівників Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області про вивільнення у зв`язку з реорганізацією Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області шляхом приєднання до Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області, у тому числі ОСОБА_1 спеціаліста П категорії Маринівської сільської ради згідно додатку №1 до розпорядження, де ОСОБА_1 під особистий підпис 11 грудня 2020 року з попередженням ознайомилась (т.1 а.с.30).

Перебування ОСОБА_1 на лікарняному не склало для працівника перешкод для ознайомлення з Розпорядженням від 11 грудня 2020 року №01/ос.

Згідно рішення сесії Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області від 21 грудня 2020 року №15-УШ «Про початок реорганізації Новоселівської, Маринівської, Шевченківської, Заводівської сільських рад Березівського району Одеської області шляхом приєднання до Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області» реорганізовано Маринівську сільську раду шляхом її приєднання до Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області.

10 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала Раухівському селищному голові заяву про звільнення з посади спеціаліста П категорії Маринівської сільської ради відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією Маринівської сільської ради шляхом приєднання до Раухівської сільської ради з 12 лютого 2021 року з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану відпустку (т.1 а.с.37).

Розпорядженням Раухівського селищного голови №36/ос від 12 лютого 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста П категорії Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області з 12 лютого 2021 року по пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області шляхом приєднання до Раухівської селищної ради; зобов`язано виплатити ОСОБА_1 відповідно до статті 44 КЗпП України вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку та компенсацію за невикористану основну відпустку терміном 23 календарних днів за період роботи з 17 квітня 2020 року по 12 лютого 2021 року включно. Підстава звільнення: заява ОСОБА_1 від 10 лютого 2021 року (т.1 а.с.38).

ОСОБА_1 виплачено вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку та компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 14 квітня 2020 року по 12 лютого 2021 року включно.

З 13 березня 2021 року ОСОБА_1 розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до пунктів 1, 3, 4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, зокрема, реорганізації.

Тобто, у сенсі положень пункту 1 статті 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору за ініціативою власника чи уповноваженого ним органу при змінах в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці, зокрема, мають на увазі ліквідацію, реорганізацію чи перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності чи штату працівників.

Право визначати штат і численність працівників належить лише власнику чи уповноваженому ним органу. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення, але не вправі обговорювати питання про доцільність ліквідації, реорганізації чи перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності чи штату працівників. Власник, на свій розсуд, має право чисельність працівників певного фаху і кваліфікації, чисельність одних посад зменшити, здійснити збільшення працівників, одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, чисельність інших посад, при цьому додержуючись правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу за наявності вакантних робочих місць (посад) і за їх згодою.

Встановлено, що звільненню ОСОБА_1 передувала реорганізація Маринівської сільської ради шляхом приєднання до Раухівської селищної ради.

Рішенням Раухівськї селищної ради Березівського району Одеської області від 11 грудня 2020 року №13-УШ «Про затвердження структури виконавчих органів Раухівської селищної ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» затверджено структуру виконавчих органів Раухівської селищної ради, загальну чисельність апарату ради та її виконавчих органів (Додаток 1), відповідно до яких загальна кількість штатних одиниць склала 47. За Структурою виконавчих органів Раухівської селищної ради у Відділі земельних ресурсів та комунальної власності було три штатні одиниці (начальник відділу 1, головний спеціаліст 1, спеціаліст 1) (т.1 а.с.31, 32-36, 43-47).

Відповідно до положень частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Так, ОСОБА_1 , маючи вищу освіту та спеціальність агронома, працювала на посаді спеціаліста П категорії у Маринівській сільській раді, за поясненнями ОСОБА_1 у Маринівській сільській раді виконувала роботу землевпорядника близько 12 років.

У Структурі виконавчих органів Раухівської селищної ради посада спеціаліста П категорії як така відсутня, наявним є Відділ земельних ресурсів та комунальної власності у складі трьох штатних одиниць (начальник відділу 1, головний спеціаліст 1, спеціаліст 1).

До Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області було працевлаштовано шляхом переведення: із Заводівської сільської ради спеціаліста-землевпорядника на посаду спеціаліста Відділу земельних ресурсів та комунальної власності (стаж роботи на посаді землевпорядника складав 18 років 3 місяці 9 днів; п.3 абз.2 ст42 КЗпП України); з Новоселівської сільської ради спеціаліста-землевпорядника на посаду головного спеціаліста Відділу земельних ресурсів та комунальної власності (стаж роботи на посаді землевпорядника складав 9 років 8 місяців 10 днів, спеціаліст мав кваліфікацію техніка-землевпорядника, мав на утриманні двох неповнолітніх дітей; п.1 абз.2 ст.42 КЗпП України). Посада начальника відділу підлягала зайняттю по конкурсу. Інших посад у даному відділі не передбачено. Доводи ОСОБА_1 щодо переважного права на залишення на роботі безпідставні.

Більш того, у процесі працевлаштування осіб, що підлягають звільненню у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, при переведенні працівників, що підлягають звільненню, на вакантні посади і робочі місця, не діють правила про переваги на залишення на роботі, встановлені статтею 42 КЗпП України (переважне право на залишення на роботі не тотожне праву на працевлаштування на нову посаду).

ОСОБА_1 не подавала заяву на переведення на певну відповідну її спеціальності та кваліфікації посаду до Раухівської селищної ради. ОСОБА_1 подала 10 лютого 2021 року заяву про звільнення її з 12 лютого 2021 року з посади спеціаліста П категорії Маринівської сільської ради по пункту 1 статті 40 КЗпП у зв`язку з реорганізацією ради шляхом приєднання до Раухівської селищної ради і саме заява ОСОБА_1 від 10 лютого 2021 року про звільнення вказана як підстава у Розпорядженні Раухівського сільського голови від 12 лютого 2021 року №36/ос «Про звільнення ОСОБА_1 ».

ОСОБА_1 посилається на те, що не було вжито заходів для її працевлаштування, не запропоновано іншу роботу, при цьому не зазначає, яка саме відповідна її спеціальності та кваліфікації вакантна посада з часу попередження про наступне вивільнення до часу звільнення була наявно і не запропонованою їй для переведення. Саме по собі посилання на визначення Структурою виконавчих органів Раухівської селищної ради 47 штатних одиниць та їх неповне заповнення є недостатнім для висновку про те, що були наявними посади, які могла відповідно до спеціальності та кваліфікації зайняти ОСОБА_1 .

Неможливість при звільненні перевести ОСОБА_1 , за її згодою, на іншу роботу доказами не спростована.

Більш того, ОСОБА_1 10 лютого 2021 року подала заяву про звільнення, з огляду на що питання переведення на посаду до Раухівської селищної ради як таке відпало.

Таким чином, суд виходить з того, що при звільненні ОСОБА_1 порушень частини 2 статті 40 КЗпП України не допущено.

Відповідно до положень статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці (ч.1); одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації; при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно (ч.3).

У сенсі статті 49-2 КЗпП України про майбутнє вивільнення працівника персонально попереджують не пізніше ніж за два місяці. Дана норма матеріального права не потребує письмового попередження про звільнення, проте, судова практика виходить з того, що працівника доцільно про звільнення попереджати письмово під розписку для виключення спорів про те, чи попереджався працівник про звільнення. У будь-якому разі попередження повинне бути зроблене у такій формі, щоб у працівника не виникало сумніву у тому, що попередження виходить саме від особи, яка має право на прийняття та звільнення працівника. Зі встановленого двомісячного строку не виключається час знаходження у відпустці, період тимчасової непрацездатності, інший час, протягом якого працівник не працював з поважної чи неповажної причини. Не допускається можливості поновлення працівника на роботі лише тому, що він не був своєчасно попереджений про майбутнє вивільнення; недодержання строку попередження працівника при звільненні, якщо він не підлягає поновленню на роботі за іншими підставами, тягне лише зміну судом дати звільнення з урахуванням строку попередження, протягом якого він працював. При вивільненні працівнику має бути запропонована робота за відповідним фахом (спеціальністю) і лише при відсутності такої роботи інша робота, яка є на підприємстві, в установі, організації.

З Розпорядженням Рахівського сільського голови від 11 грудня 2020 року №01/ос «Про попередження працівників Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області про наступне вивільнення у зв`язку з реорганізацією Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області за пунктом 1 статті 40 КЗпП України» ОСОБА_1 ознайомлена під підпис 11 грудня 2020 року.

Таким чином, суд виходить від дати 11 грудня 2020 року персонального попередження ОСОБА_1 про наступне звільнення, як наслідок, станом на дату звільнення 12 лютого 2021 року звільнення ОСОБА_1 було таким, що проведено з додержанням двомісячного строку попередження працівника про майбутнє вивільнення.

Відповідно до положень частини 1 статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) статті 40 може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Суду не надано доказів членства ОСОБА_1 у первинній профспілковій організації, рівно як і наявності такої організації. Доводи ОСОБА_1 щодо порушення при звільнення вимог статті 43 КЗпП України безпідставні.

З огляду на викладене трудове право при звільненні, за захистом якого ОСОБА_1 звернулась до суду, не порушено. Правові підстави для поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Раухівська об`єднана територіальна громада Березівського району Одеської області, до якої як до відповідача ОСОБА_1 пред`явила позов, не відповідає за позовними вимогами про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на що суд першої інстанції уваги не звернув, поновивши ОСОБА_1 на посаді в територіальній громаді та стягнувши з територіальної громади середній заробіток. Оскільки суд першої інстанції фактично розглянув справу з Раухівською селищною радою, яку ототожнив із зазначеним позивачем відповідачем, якій надіслав позовну заяву, отримав відзив, представника якої допустив у судове засідання тощо, то, зважаючи на дані обставини, суд апеляційної інстанції вважає за можливе викласти висновки по суті вимог, підстав для задоволення яких не встановлено.

Витрати Раухівської селищної ради на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2724 грн. 00 коп. підлягають компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з липня 2021 року, після зміни доповідача призначалась до розгляду на 20 липня 2023 року, на 27 липня 2023 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». На 27 липня 2023 року учасники справи повідомлені, ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи за її відсутності, підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 27 липня 2023 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Раухівської селищної ради Одеської області задовольнити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Раухівської об`єднаної територіальної громади Одеської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Витрати Раухівської селищної ради на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2724 грн. 00 коп. компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 серпня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова