Провадження № 2/369/819/23
14.04.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Волчка А.Я.,
за участю секретаря: Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації, Дмитрівська сільська територіальна громада, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини, -
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 07.09.2012 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 347. Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що посвідчується свідоцтвом про народження від 11 травня 2017 року серія НОМЕР_1 .
24 грудня 2020 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 210/6113/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. При цьому за взаємною згодою донька сторін залишилась проживати з матір`ю.
Незважаючи, що відповідач відмовилася від аліментів та будь-якої матеріальної допомоги, ОСОБА_1 матеріально допомагає дитині, що підтверджується квитанціями про переказ кожного 1 числа місяця коштів у сумі 10 000 грн. на банківську картку ОСОБА_2 .
У договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі батька у вихованні дитини, у зв`язку з чим 23.06.2021 позивач звернувся до Служби у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради із заявою про визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні із дитиною.
Службою у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради ОСОБА_1 повідомили, що ОСОБА_2 разом з донькою не проживає та не зареєстрована в м. Кривий Ріг.
Позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : один день субота з 09 год. хв. до 21 год. 00 хв., другий день визначається домовленістю між сторонами окремо кожного тижня шляхом письмової домовленості, спілкування з донькою має відбуватись на території фактичного проживання батька або на його розсуд; зобов`язати матір повідомляти батька про термін від`їзду та місце перебування доньки шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед від`їздом.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2022 було відкрито провадження у даній справі.
06.09.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено Дмитрівську сільську територіальну громаду.
01.03.2023 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
Відповідач/її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі.
Представники Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації та Дмитрівської сільської територіальної громади просили розглядати справу без участі їх представника, проти участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною не заперечували.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи відсутність заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
07.09.2012 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 347. Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що посвідчується свідоцтвом про народження від 11 травня 2017 року серія НОМЕР_1 .
24 грудня 2020 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 210/6113/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. При цьому за взаємною згодою донька сторін залишилась проживати з матір`ю.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказував, що йому чиняться перешкоди в побаченнях із донькою, що порушує її права та його права, як батька.
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України.
Згідно із ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене.
Згідно положень ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини
У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з пунктом 1 ст. 3 Конвенції, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.
Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.
Як вбачається із висновку про визначення способу участі громадянина ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_3 від 11.01.2023 за вих. № 37, виданого сільським головою Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у м. Кривий Ріг, проживає на даний час у АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, за свідченнями сусідів працьовитий, товариській, ввічливий. В побуті доброзичливий, чуйний. Проживає з жінкою, виховую і утримує її двох синів; підтримує добрі стосунки у сім`ї. Також бере активну участь у громадському житті житлового кварталу. В конфліктних ситуаціях з сусідами не помічений, навпаки дружелюбний, по можливості надає їм допомогу. ОСОБА_1 офіційно працює у ТОВ «Сітілайт форм» (будівництво багатоповерхівок на території ЖК «Нова Конча-Заспа») на посаді заступника директора з постачання, має постійний дохід, про що свідчить довідка про доходи, надана ним з місця роботи. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання наданого службою у справах дітей Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 із співмешканкою і її дітьми проживають у орендованому житлі, у новому танхаусі, займають три кімнати, є також кухня-студія, 2 санвузли, прибудинкова територія. Квартира повністю вмебльована, є вся побутова техніка, сучасний ремонт. В будинку тепло, є автономне джерело живлення генератор. Для дитини є окреме спальне місце, іграшки. Батько може створити комфортні умови для проживання та розвитку дитини. Сільський голова вказав, що зважаючи на рівність прав і обов`язків батька та матері щодо дитини, дотримуючись принципу недопустимості здійснення батьківських прав всупереч інтересам дитини, орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради не заперечує проти спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітньою донькою ОСОБА_4 . Прийняття рішення з цього питання залишено на розгляд суду.
Також, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 з метою матеріальної допомоги дитині здійснював переказ коштів у сумі 10 000 грн. на місяць з 05.11.2020 по 01.06.2021.
Враховуючи досліджені письмові докази, ставлення до доньки та характеристику ОСОБА_1 , дотримання прав та інтересів батька та дитини, надання їм можливості спілкування та підтримання сімейних відносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначенні наступних способів участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : один день субота з 09 год. хв. до 21 год. 00 хв., другий день визначається домовленістю між сторонами окремо кожного тижня шляхом письмової домовленості, при чому спілкування з донькою має відбуватись на території фактичного проживання батька або на його розсуд.
Вимога щодо встановлення зобов`язання для матері повідомляти батька про термін від`їзду та місце перебування доньки шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед від`їздом не підлягає задоволенню, оскільки є такою, що не передбачена та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Більш того, враховуючи той факт що в Україні на час ухвалення даного судового рішення введено воєнний стан, що може тягнути за собою необхідність екстреного виїзду матері та дитини з місця їх проживання, то на думку суду, необхідність виконання такої вимоги може поставити під загрозу життя та здоров`я дитини.
Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати, насамперед, її інтересам.
Враховуючи вищевикладене, ст. ст. 7, 141, 153, 159 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації, Дмитрівська сільська територіальна громада, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- один день субота з 09 год. хв. до 21 год. 00 хв.,
- другий день визначається домовленістю між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 окремо кожного тижня шляхом письмової домовленості.
Спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має відбуватись на території фактичного проживання батька або на його розсуд.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя: Андрій Волчко