Справа №478/374/23 пров. №2/478/105/2023
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

01 травня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

30 березня 2023 року позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що 13 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», назву якого замінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 не виконував взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснював щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість за кредитним договором.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31928 грн 92 коп., яка складається з: 26433 грн 02 коп. заборгованість за тілом кредиту; 5495 грн. 90 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та судові витрати в розмірі 2684 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно 13 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ним було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Підтвердив той факт, що через тяжке матеріальне становище не здійснював щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором.

Вислухавши доводи відповідача, дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.

В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Матеріалами справи встановлено, що 13 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», назву якого замінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір з використанням кредитки «Універсальна», згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк».

У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його підписання та згоден з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг він згоден отримати шляхом самостійного роздрукування з сайту httр://privatbank.ua (а.с.16).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , останньому було встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн, який в подальшому було: 16.10.2013 року збільшено до 2000 грн; 14.10.2013 року зменшено до 1830 грн; 28.08.2019 року зменшено до 170 грн; 20.04.2021 року збільшено до 15000 грн; 18.06.2021 року збільшено до 20000 грн; 28.07.2021 року збільшено до 27000 грн; 11.01.2022 року зменшено до 27000 грн; 24.01.2022 року зменшено до 26700 грн, та станом на 26.12.2022 року кредитний ліміт становив 0 гривень (а.с.14).

Кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки.

Згідно довідки за кредитним договором, відповідачу ОСОБА_1 було надано кредитні картки за № НОМЕР_1 дата відкриття 13.10.2013 року, терміном дії до 06/17, № НОМЕР_2 дата відкриття 26.04.2017 року, терміном дії до 04/21, № НОМЕР_3 дата відкриття 20.04.2021 року, терміном дії до 01/24, № НОМЕР_4 дата відкриття 28.07.2021 року, терміном дії до 11/24 (а.с.15).

До кредитного договору банк надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.21) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті httр://privatbank.ua. (а.с.22-51), які не підписані позичальником.

Згідно з доданим Банком до позову розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 13 лютого 2023 року складає 31928 грн 92 коп., а саме: 26433 грн 02 коп. заборгованість за тілом кредита; 5495 грн 90 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.6-13).Вимоги про стягнення заборгованості за комісією та пенею за не своєчасність виконання зобов`язань за договором, Банк не заявляв.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Суд встановлено, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду України і Верховного Суду, викладеній у постановах від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15), від 17 липня 2019 року (справа №175/4576/14-ц) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи.

За таких обставин, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. З огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17).

При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Оскільки Умови та правила надання банківських, розміщені на сайті httр://privatbank.ua., які містяться в матеріалах справи, не містять підпису ОСОБА_1 , а тому не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 13 жовтня 2013 року шляхом підписання Анкети-заяви.

Разом із тим, зі змісту власноручно підписаного відповідачем Паспорту споживчого кредиту вбачається, що останній був ознайомлений з умовами кредитування у АТ КБ «ПриватБанк» за кредитною карткою «Універсальна» (а.с.17-20), за якими процентна ставка у межах пільгового періоду складає 0,00001% річних, поза його межами 42%, 40,8% та 36%; процентна ставка є фіксованою.

Повернення кредиту відбувається шляхом сплати до 01 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, 5% від заборгованості, але не менше 100 грн.

Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 84,00%, 81,60% та 72,00%.

Надана позичальнику ця інформація була чинною до 05 травня 2021 року, отже, є підстави вважати, що підписавши 20 квітня 2021 року Паспорт споживчого кредиту, позичальник висловив свою згоду з умовами кредитування.

Як вбачається з виписки з особового рахунку відповідача (а.с.60-74) та наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.6-13) ОСОБА_1 активно користувався грошовими коштами, шляхом отримання коштів через банкомат та здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, поповнюючи рахунок за кредитним договором несвоєчасно та погашаючи заборгованість не у повному розмірі, внаслідок чого станом на 13 лютого 2023 року заборгованість за тілом кредиту складає 26433 грн 02 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 5495 грн 90 коп.

Враховуючи, що пред`являючи позов, банк на підтвердження своїх вимог, крім витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягу з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, також надав підписані позичальником основні умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту), з якими ОСОБА_1 ознайомився та підписав їх, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 31928 грн 92 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита у розмірі 26433 грн 02 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 5495 грн 90 коп.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововолодимирівка Казанківського району Миколаївської області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. №50, рах.№ НОМЕР_6 , МФО 305299, ) в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 31928 (тридцять одну тисячу дев`ятсот двадцять вісім) грн 92 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита у розмірі 26433 грн 02 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 5495 грн 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2684 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 04.05.2023 року.

Суддя І.П. Сябренко