РІШЕННЯ

( заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023

м.Харків

Справа № 639/1000/22

провадження 2/639/303/23

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Служби у справах дітей по Новобаварському району м.Харкова Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та знаходяться на утриманні позивача.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона перебувала з 2008 р. в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають доньку ОСОБА_4 , 2009 р. народження. Сімейне життя не склалось, тому рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.10.2013 р. шлюб розірвано, з відповідача, починаючи з 15.10.2012 р., стягуються аліменти. Станом на 14.02.2022 р. утворилась заборгованість за сплати аліментів у розмірі 162 518,50 грн. У січні 2022 р., при звернення до відповідача за допомогою отримати довідки для виїзду з України, ОСОБА_2 вимагав оплатити йому 1000 грн. Зазначає, що на протязі багатьох років, з жовтня 2012 р. ,відповідач не проявляє турботи, не піклується про дитину, не виконує своїх батьківських прав, не цікавиться успіхами дитини, її розвитком та станом здоров`я, не спілкується з нею.

Разом з позовом позивач заявила клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат Калантаєнко С.В. підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, правом надання відзиву на позов не скористався.

При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.09.2022 задоволено клопотання третьої особи- Служби у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про заміну третьої особи. Залучено в якості третьої особи- Департамент служб у справаї дітей Харківської міської ради.

Від Департаменту служб у справах дітей отримані пояснення, в яких зазначається, що мати разом з донькою проживає в іншій країні, тому керуючись ч.5 ст. 19 Сімейного кодексу України 3 особа, як представник органу опіки та піклування, не має можливості надати суду обгрунтований письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить вилучити Департамент із числа третіх осіб за неналежністю.

Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі 01.08.2008 р., мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.10.2013 р. шлюб між сторонами розірвано.

З відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.12.2012 р. стягнуті аліменти на дитину ОСОБА_5 ( як зазначено у резолютивній частині рішення), ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.10.2012 р. до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_6 переїхала на проживання до Польщі до 2022 р. На підтвердження позбавлення відповідача батьківських прав надала розрахунок заборгованості по аліментам від 14.02.2022 р. у сумі 162 518,50 грн., від 15.03.2023 р. у розмірі 210 383,84 грн., а також скріншот трьох повідомлень від позивача на телефон відповідача , якими позивач сповістила про те, що вона напише заяву про відмову від аліментів та пропонує ОСОБА_2 у нотаріуса оформити заяву про відмову від дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Законом не передбачено позбавлення батьківських прав батька відносно його дитини, виключно у зв`язку із несплатою ним аліментів на утримання дитини. Несплата аліментів може слугувати лише додатковим доказом в сукупності з іншими доказами у справі про позбавлення батьківських прав, аж ніяк не самостійною підставою позбавлення батьківських прав.

Отже, встановивши, що позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків , свідомого ухилення від виховання доньки, яка проживає з матір`ю за кордоном та знаходиться повністю на її утриманні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У частині 5 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Верховний Суд зазначає, що висновок органу опіки та піклування є одним із доказів, який відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України суд оцінює у взаємному зв`язку з іншими доказами у справі.

Ураховуючи, що позивач з дитиною проживає в іншій країні, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради позбавлений можливості одержати необхідні відомості, провести обстеження умов проживання дитини, вислухати сторони та згідно «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» розглянути питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, а також підготувати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд також зазначає, що за приписами частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

З огляду на встановлені обставини, позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , 2009 р. народження не знайшли своє підтвердження, не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач- ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 );

відповідач- ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 );

3 особа-Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (, м.Харків, вул.Чернишевського, 55).

Повне судове рішення складено 03.05.2023.

СУДДЯ -