Провадження № 6/761/824/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

представника заявника (відповідача): Колісник О.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Колісник О.В. про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору в частині, -

в с т а н о в и в :

В червні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Колісник О.В. про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору в частині, -

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2023 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання правової допомоги №8 від 22.02.2019 року у розмірі - 63 045 грн. 08 коп., кошти пені в сумі - 6304 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі - 693 грн. 49 коп., а всього в сумі - 70 043 гривні 07 коп.

Заявник зазначає, що внаслідок введення воєнного стану в Україні, низького доходу, наявності утриманців, вона не в змозі виконати рішення суду та сплатити кошти одразу одним платежем. Крім цього, при примусовому виконання вказаного судового рішення заявник буде вимушена сплатити витрати виконавчого провадження.

Вказане стало підставою для звернення до суду з заявою про розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2023 р, терміном на 12 місяців, шляхом сплати 5836,92 грн щомісячно.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, але її неявка не є перешкодою для вирішення даного питання.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2023 р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.06.2023 р. у справі №761/36259/21, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання правової допомоги №8 від 22.02.2019 року у розмірі - 63 045 грн. 08 коп., кошти пені в сумі - 6304 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі - 693 грн. 49 коп., а всього в сумі - 70 043 гривні 07 коп.

Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ст. 435 ЦПК України розстрочення виконання рішення є правом суду, а не обов`язком.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 липня 2020 року у справі № 908/1884/19.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача є недостатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду.

Підставами для розстрочення виконання судових рішень у справі №761/36259/21 згідно поданої заяви є скрутне матеріального становище, відсутність на праві власності нерухомого майна, введення в Україні воєнного стану, стан здоров`я заявника.

Так, на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який триває на час розгляду заяви.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.06.2023 р. відсутня інформація про наявність нерухомого майна у ОСОБА_1 .

Відповідно до виписки з медичної картки від 05.06.2023 р. ОСОБА_1 має проблеми зі здоров`ям.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд вважає, що відповідачем доведено існування у неї виключних обставин, які в сукупності ускладнюють виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2023 р. у справі №761/36259/21, а тому є підстави для розстрочення відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16.02.2023 р. у справі №761/36259/21 про стягнення заборгованості розмірі 70 043 гривні 07 коп. на період з 01.10.2023 року по 01.10.2024 року терміном на 12 місяців, а саме: З 01.10.2023 року по 01.11.2023 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.11.2023 року по 01.12.2023 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.12.2023 року по 01.01.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.01.2024 року по 01.02.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.02.2023 року по 01.03.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.03.2024 року по 01.04.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.04.2024 року по 01.05.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.05.2024 року по 01.06.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.06.2023 року по 01.07.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;З 01.07.2024 року по 01.08.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.08.2024 року по 01.09.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.; З 01.09.2024 року по 01.10.2024 року в сумі - 5836 грн 95 коп.

На підставі викладеного заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Колісник О.В. про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору в частині,, - задовольнити.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16.02.2023 р. у справі №761/36259/21 про стягнення заборгованості розмірі 70 043, 07 грн на період з 01.10.2023 року по 01.10.2024 року терміном на 12 місяців, а саме:

-З 01.10.2023 року по 01.11.2023 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.11.2023 року по 01.12.2023 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.12.2023 року по 01.01.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.01.2024 року по 01.02.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.02.2024 року по 01.03.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.03.2024 року по 01.04.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.04.2024 року по 01.05.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.05.2024 року по 01.06.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.06.2024 року по 01.07.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.07.2024 року по 01.08.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.08.2024 року по 01.09.2024 року в сумі - 5836 грн 92 коп.;

-З 01.09.2024 року по 01.10.2024 року в сумі - 5836 грн 95 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повна ухвала виготовлена 11.09.2023

Суддя: А.А.Осаулов