Справа №705/3391/22
2/705/910/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Остропольської В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про моральну шкоду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про моральну шкоду, в якому просив: стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в сумі 3000 грн; призначити експертизу на підтвердження розміру моральної шкоди; накласти арешт на майно ОСОБА_3 для виконання позовних вимог; постановити окрему ухвалу про кримінальну відповідальність ОСОБА_3 за шахрайство за ст. 190 Кримінального кодексу України; покласти на ОСОБА_3 витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

В обґрунтування позову зазначив, що (далі по тексту дослівно зі збереженням пунктуації) «Я є власником частини жилого будинку з земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 (додаток 2) на праві спільної сумісної власності з партнером ОСОБА_4 . Між нами склався певний порядок щодо користування земельною ділянкою згідно спільної згоди і спільного господарства. Всупереч встановленого порядку ст. 89, 132 Земельного кодексу України і з вини ОСОБА_4 земельна ділянка пл. 150 м?, що належить і мені, вибула з мого володіння і зараз знаходиться у чужому незаконному володінні хасидської громади і особисто ОСОБА_3 по фіктивному договору дарування від 29.08.2017 для побудови релігійних споруд і проведення релігійних обрядів. В цілому це міжнародне шахрайство з вторгненням хасидів для загарбання земель місцевих жителів на не правовій основі. Порушення моїх прав і інтересів за період 2017-2022 завдало моральної шкоди, яку я оцінюю в 3000 грн і яка має бути відшкодована ОСОБА_5 ».

Ухвалою судді від 08.12.2022 у справі відкрите провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.12.2022 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про накладення арешту на майно відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 28.04.2023 подав до суду заяву, в якій просив продовжити розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання, будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомленим про місце, дату та час проведення судового засідання у справі, не з`явився, причини неявки невідомі.

Суд, дослідивши докази, надані позивачем, дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що «…всупереч встановленого порядку ст. 89, 132 Земельного кодексу України і з вини ОСОБА_4 земельна ділянка пл.150 м?, що належить і мені, вибула з мого володіння і зараз знаходиться у чужому незаконному володінні хасидської громади і особисто ОСОБА_3 по фіктивному договору дарування від 29.08.2017 для побудови релігійних споруд і проведення релігійних обрядів. В цілому це міжнародне шахрайство з вторгненням хасидів для загарбання земель місцевих жителів на не правовій основі. Порушення моїх прав і інтересів за період 2017-2022 завдало моральної шкоди, яку я оцінюю в 3000 грн і яка має бути відшкодована Хазіним Х…».

Проте позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

До позовної заяви позивачем додана лише копія Договору дарування від 27.05.1994, відповідно до якого ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_4 та ОСОБА_1 прийняли в дар кожен у рівних долях належну ОСОБА_7 1/3 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що позивач, вільний у способі доказування своїх позовних вимог та наданні доказів, таким правом скористався, при цьому не надав суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в позовній заяві, суд позбавлений можливості оцінити доводи позивача і таким чином доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Поряд з позовними вимогами про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 3000 гривень у позовній заяві позивачем ОСОБА_1 заявлена вимога про призначення експертизи на підтвердження розміру моральної шкоди. Суд, розглянувши заявлену вимогу, вважає необхідне зазначити таке.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до положень частини першої статті 103 Цивільного процесуального кодексу України суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Виходячи з положень статті 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Як роз`яснено у п п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При призначені експертизи суд бере за основу перелік питань, які поставлені стороною перед експертом у письмовому клопотанні, з урахуванням предмету доказування.

Під психологічною експертизою моральної шкоди слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Для призначення даної експертизи необхідна наявність чотирьох юридичних ознак в їх сукупності для того, щоб в особи, яка заподіяла моральну шкоду, виник обов`язок її відшкодувати, а саме: наявність моральної шкоди; протиправна поведінка особи, яка завдала моральну шкоду; причинний зв`язок між поведінкою особи і спричиненням шкоди; провина особи, яка заподіяла моральну шкоду.

Норми права не містять жодних конкретних рекомендацій з розрахунку розміру моральної шкоди в грошовому виразі. Не дивлячись на це, суддя зобов`язаний в рішенні про стягнення моральної шкоди вказувати мотиви, що обґрунтовують розмір стягненої суми моральної шкоди. В таких випадках для встановлення факту завдання моральної шкоди та визначення розміру грошової компенсації призначається психологічна експертиза.

Враховуючи, що судом при розгляді справи не встановлено підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, клопотання про призначення експертизи задоволенню не підлягає. Крім того, позивачем у позовній заяві самостійно визначено суму моральної шкоди, яку, на його думку, йому спричинено діями відповідача.

Також позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просив суд постановити окрему ухвалу про кримінальну відповідальність ОСОБА_3 за шахрайство за ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог та відсутність відомостей, які б свідчили про вчинення відповідачем ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, суд вважає, що вимога позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали суду задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 76-81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про моральну шкоду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_6 ; АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.І.Єщенко