Провадження № 2/127/2699/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача - адвоката Середенка М.М., представника відповідача - адвоката Дідиченка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 30.12.2021 року о 04 год. 53 хв. в АДРЕСА_1 , та просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 222 896,94 грн. в якості відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2022 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року було витребувано від ОСОБА_1 відомості щодо обсягу та вартості проведеного ремонту КТЗ (VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ), з наданням підтверджуючих документів; витребувано від Вінницького міського суду Вінницької області справу про адміністративне правопорушення № 127/334/22 відносно ОСОБА_2 ; призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2023 року було поновлено провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2023 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Середенко М.М. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Дідиченко О.О. у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; такими збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Власником транспортного засобу - автомобіля марки (моделі) VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 (підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ).

Таким чином, ОСОБА_3 є належним позивачем у даній справі.

Як вбачається з постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2022 року у справі № 127/334/22 (постанова набрала законної сили 18.02.2022 року), 30.12.2021 року о 04 год. 53 хв. в м. Вінниці, по вул. Шмідта, буд.24 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_3 , на перехресті нерівнозначних доріг, а саме рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу у русі транспортному засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 4).

Таким чином, ОСОБА_2 є належним відповідачем у даній справі.

Як вбачається з Висновку експерта № 1/23-21 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 127/20949/22, автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, ремонтувати економічно недоцільно.

Дана обставина також підтверджується і Висновком експертного дослідження № ЕД-19/102-22/806-АВ від 24.01.2022 року, згідно якого відновлення автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, є економічно недоцільним.

При цьому, суд критично оцінює висновок експерта у частині визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим; ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, суд звертає увагу, що ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Законом України № 5090-VI від 05.07.2012 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» викладено у новій редакції, згідно з якою визнання транспортного засобу фізично знищеним його власником не вимагається.

Отже, на переконання суду, автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, слід вважати фізично знищеним, незважаючи на невизнання цього його власником та проведений ремонт.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 року у справі № 205/7747/18,у випадку фізичного знищення транспортного засобу потерпілому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (в контексті відшкодування шкоди між потерпілим і винуватцем так як правило в Законі виписано для відносин між потерпілим і страховиком).

Як вбачається з Висновку експерта № 1/23-21 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 127/20949/22, дійсна ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску, у непошкодженому стані - 334 120,67 грн.; дійсна ринкова вартість пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2014 року випуску - 153 879,52 грн.

При цьому, як було установлено у судовому засіданні, страховиком АТ СК «Країна» було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн. (а.с. 31).

Отже, стягненню з винної особи підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, зменшена на суму виплаченого страхового відшкодування, а саме 50 241,15 грн. (334 120,67 грн. - 153 879,52 грн. - 130 000 грн.).

Таким чином, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 241,15 грн. матеріальної шкоди.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 501,52 грн. судового збору.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 241,15 грн. матеріальної шкоди.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 501,52 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 )

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 )

Повний текст рішення суду складено 25.08.2023 року.

СУДДЯ