У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2023 року вказану заяву залишено без руху, із зазначенням недоліків які слід усунути.

В ухвалі про залишення заяви без руху було вказано на те, що:

Відповідно до Глави 13 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В ухвалі від 22.06.2023, вказано на те, що на підтвердження доводам заявника відносно того, що її чоловік робить спільне із ним проживання не можливим, що заявниця є жертвою домашнього насилля, щодо постійного висловлювання ОСОБА_2 нецензурною лайкою та того, що він виганяє її із будинку заявниці, штовхає її, спричинив їй фізичні страждання, а саме завдавав удар по тілу,викручував руки, окрім як договору №888 про надання послуг спостереження сигналізації термінового виклику наряду охорони за місцезнаходженням смартфону з Товариством з обмеженою відповідальністю « ЗАХИСТ ПЛЮС», та копію термінового заборонного припису, інших доказів не долучено.

Також в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано на те, що копія термінового заборонного припису виготовлена не якісно, встановити зміст вказаного документу не надається за можливе. Заявнику було вказано на необхідність надати вказаний доказ у належній якості.

В ухвалі від 22.06.2023, вказано на те, що матеріали завяи не містять відомостей щодо притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності неодноразово чи кримінальної відповідальності за вчинені ним дії, а саме щодо вчинення відносно заявника та їх неповнолітніх дітей домашнього насильства.

Також в ухвалі про залишення заяви без руху вказано і на те, що в додатку до заяви додано копію звернення ОСОБА_1 про надання їй інформації з приводу її звернення до поліції 02.06.2023 року о 21 год. 30 хв. Однак, доказів того, що заявник зверталася до поліції з приводу вчинення ОСОБА_2 , домашнього насильства, хоча зі змісту заява вбачається що він постійно вчиняє відносно заявника домашнє насилля, до матеріалів заяви не додано. Відсутнє підтвердження направлення запиту до правоохоронних органів, щодо надання інформації про кількість звернень ОСОБА_1 , до поліції з приводу вчинення відносно неї та їх неповнолітніх дітей неправомірних дій ОСОБА_2 .

Копію ухвали про залишення заяви без руху завяником отримано особисто 02.07.2023, та її представником 29.06.2023 про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи.

Разом із тим, станом на 05.09.2023, недоліки на які вказано в ухвалі про залишення заяви без руху заявником не усунуто, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком держави.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 -вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош