Справа № 344/8294/23
Провадження № 2/344/2219/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи : Івано- Франківського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про встановлення факту постійного проживання на території України -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернулася до Івано-Франківського міського суду із заявою, що подана в прядку окремого позовного провадження про встановлення факту на території України, станом на 24.08.1991 року та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України», а саме 13.11.1991.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 10.05.2023 визначено головуючу суддю Кіндратишин Л.Р.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про призначення до розгляду даної заяви, суд приймає до уваги положення ч. 9 ст.10 ЦПК України про застосування аналогії закону до неврегульованих правовідносин, та виходить із того, що заява, подана в порядку ст. 294 ЦПК України, має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, передбаченим ст. 175 ЦПК України.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з`ясувати коло цивільних справ, які даний суд компетентний вирішувати по суті.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення (в даному випадку заяви про встановлення факту постійного проживання на території України), подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Однак, відсутні відомості про реєстрацію заявника за зазначеним місцем проживання відсутні ( відповідь з Єдиного демографічного реєстру).

Отже, заявником не надано доказів на підтвердження того, що вона проживає у м. Івано-Франківську, у зв`язку з чим справа територіально підсудна Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

У зв`язку з чим, заявнику необхідно надати докази на підтвердження проживання в АДРЕСА_1 , для визначення підсудності справи.

Разом з тим, зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є особи, що постійно проживали на території України станом на 24.08.1991, а також особи, які проживали на території України станом на 13.11.1991 і не були громадянами інших держав.

Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів що мають юридичне значення,роз`яснено,що суди встановлюють факти,що породжують право особина набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України». Тобто,факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та факт проживання на території України станом на 13.11.1991 за відсутності громадянства іншої держави, це різні факти, встановлення яких залежить від доведеності різних обставин, у зв`язку з чим заявнику необхідно уточнити прохальну частину заяви.

Щодо доданих до заяви доказів, то суд зауважує, що другий примірник для заінтересованої особи, не засвідчений у порядку, встановленому ч. 5 ст. 95 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Аналогічний порядок засвідчення копій документів встановлений й п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Окремо суд звертає увагу заявника, що засвідченню підлягають тільки ті докази, оригінали яких знаходяться у заявника. Про наявність оригіналів у іншої особи заявник та його представник повинні зазначити у порядку, встановленому ч. 5 ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог процесуального законодавства, постановляє ухвалу, про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача ( заявника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвал про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення вказаних недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись ст.175,177,185, 318 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи : Івано- Франківського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про встановлення факту постійного проживання на території України - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк з дня отримання ухвали для виправлення вказаного недоліку.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.