Справа № 131/410/21
Провадження № 22-з/801/75/23
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 рокуСправа № 131/410/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя - доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард"

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Товариство з обмеженою відповідальністю "Городок Агроплюс",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок Агроплюс» адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок Агроплюс" про визнання недійсним договору оренди, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок Агроплюс" на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року, ухвалене у складі судді Кривенка Д. Т. в м. Липовець, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення

встановив:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебувала вказана цивільна справа.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційну скаргу відповідача ТОВ «Городок Агроплюс» задоволено, вирішено питання судових витрат. При цьому, питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судом не було вирішено, оскільки представник ТОВ «Городок Агроплюс» у своїй заяві про проведення судового засідання по справі 20 квітня 2023 року без його участі просив суд здійснити розподіл судових витрат, докази підтвердження яких будуть надані протягом п`яти дні після ухвалення судового рішення.

Після розгляду справи 25 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника ТОВ «Городок Агроплюс» адвоката Варцаби С. А. про ухвалення додаткового рішення по справі, у якій він просить стягнути з позивача СТОВ «Авангард» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

Заява мотивована тим, що 12 січня 2021 року ТОВ «Городок Агроплюс» уклало з ним договір про надання правничої допомоги.

Додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги від 22 лютого 2023 року сторони узгодили, що гонорар адвоката є фіксованим та становить 40 000 грн, що включає в себе усі витрати, які нестиме адвокат у зв`язку із наданням послуг клієнту.

На підтвердження розміру судових витрат адвокат Варцаба С. А. надає договір про надання правничої допомоги від 12 січня 2021 року, додаткову угоду до договору від 22 лютого 2023 року, акт прийняття-передачі наданих послуг від 21 квітня 2023 року, рахунком від 21 квітня 2023 року.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вирішуючи клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд виходить із наступного.

Положеннями статті 246 ЦПК передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

20 квітня 2023 року представник ТОВ «Городок Агроплюс» адвокат Варцаба С. А. у своїй заяві про проведення судового засідання 20 квітня 2023 року без його участі просив суд здійснити розподіл судових витрат, докази підтвердження яких будуть надані протягом п`яти дні після ухвалення судового рішення (а. с. 181).

З матеріалів справи слідує, що адвокат Варцаба С. А. дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів, чому передувала відповідна заява.

Дана заява з усіма додатками була направлена адвокатом Варцабою С. А. іншим учасникам справи.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу колегія суддів виходить з наступного.

Як визначено ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено:

«не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 174 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ТОВ «Городок Агроплюс» на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 та частиною третьою статті 141 ЦПК України та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20 та від 16 березня 2023 року по справі № 927/153/22.

Як слідує з матеріалів справи, правова позиція представника відповідача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, адвокат був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають.

Окрім цього питання підготовки апеляційної скарги та інших документів у справі №131/411/21 не вимагає значних затрат часу та зусиль, оскільки відповідно до наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації адвокат Варцаба С. А. є постійним учасником такої категорії справ.

З урахуванням викладеного, керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ «Городок Агроплюс», в розмірі 20 000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 270, 381 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок Агроплюс» адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок Агроплюс» 20 000 (двадцять тисяч) гривень витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард", , адреса: вул. Шкільна, 1-А, с. Городок, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22753;

Відповідач ОСОБА_1 , код РНКОПП НОМЕР_1 , адреса: с. Городок, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22753;

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Городок Агроплюс", , адреса: вул. Шкільна, 10, с. Городок, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22753.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк