Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2023 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судових засідань Цмур Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 5000,00 грн., щомісячно до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.
Позовну заяву обґрунтовує тим, що 21.02.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з цим, 16.04.2007 року шлюб з відповідачем було розірвано.
Позивач стверджує, що на даний час донька навчається на першому курсі денної форми навчання, ОС «магістр», спеціальності «Медицина» медичного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет» на бюджетній основі.
Донька проживає разом з позивачем ОСОБА_1 і перебуває на її утриманні. Однак, як зазначає позивач, вона не взмозі самостійно утримувати доньку, оскільки, її заробітна плата є не достатньою, а інших видів доходу вона немає. У зв`язку з чим, вони з донькою опинилися в скрутному матеріальному становищі. Донька продовжує навчання, ніде на даний час у звязку з навчанням не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.
Як стверджує позивач ОСОБА_1 , відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. При цьому, він є працездатним, працює завідувачем відділення «політравма» міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім..професора О.І. Мещанікова, є доцентом Харківського національного медичного університету кафедри медицини невідкладних станів. Має 0,25 ставки додатково анестезіолога та інтенсивної терапії, має звання «Заслужений лікар України». Незважаючи на те, що у нього інший шлюб, дітей на утриманні не має та аліментів нікому не сплачує, проблем із здоров`ям також не має. Отже, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки.
23.11.2023 року від представника відповідача адвоката Сілко В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Зокрема доводи відзиву зводяться до того, що позов є безпідставним , оскільки відповідач не відмовлявся від допомоги по утриманню доньки, щомісячно перераховує 3000 грн. на її утримання. Крім того зазначає, що утримання дитини є обов`язком обох батьків. Позивач спроможна також частково утримувати дитину, оскільки працює в Харківському національному медичному університеті та отримує заробітну плату. Окрім цього, представник відповідача у відзиві вказує на те, що позивачем до позову не додано підтвердження того, що донька продовжує навчання, оскільки довідка долучена до матеріалів справи стверджує тільки те, що донька тільки буде навчатися. Також у відзиві зазначено на невідповідність доводів про те, що у відповідача відсутні інші утриманці. Так, на утриманні відповідача перебувають його непрацездатні батьки похилого віку, які мають низку захворювань, батько є інвалідом другої групи.
30.11.2022 року представником позивача адвокатом Жук Л.Б. подано до суду відповідь на відзив, до якої на підтвердження продовження навчання доньки ОСОБА_3 додано копію студентського квитка ОСОБА_2
22.12.2022 року представником відповідача адвокатом Сілко В.В. подані до суду міркування, а також 27.12.2022 року заперечення на відповідь на відзив, в яких вказує на матеріальне забезпечення позивача, про наявність у неї двох автомобілів 2012 р. та 2021 року, вартість новішого з яких становить від 1295740 грн. до 1761570 грн..
Процесуальні дії по справі:
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена вчасно та належним чином, однак , від її представника адвоката Жук Л.Б. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений вчасно та належним чином, однак, від адвоката Сілко В.В. через "Електронний суд" 21.12.2022року надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника , в якій вказують на те, що проти позову заперечують та просять відмовити в задоволенні такого в повному обсязі .
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи з їх належності та допустимості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За змістом статей 12 та 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 21.02.2004 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, шлюбні відносини у сторін не склалися, у зв`язку з чим рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2007 року справа № 2-1500/2007, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.
Відповідно до довідки № 02 від 01.09.2022 року виданої Державним вищим навчальним закладом Міністерства освіти і науки України слідує, що ОСОБА_3 з 15.09.2022 року буде студенткою першого курсу денної форми навчання, ОС «магістр», спеціальності «Медицина» медичного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет».
Окрім цього, на підтвердження навчання ОСОБА_3 до матеріалів справи долучена копія студентського квитка НОМЕР_1 виданий 03 жовтня 2022 року дійсний до 30 червня 2028 року.
Також із долучених матеріалів справи судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач працює в Харківському національному медичному університеті, є кандидатом медичних наук, доцентом кафедри загально та клінічної патологічної фізіології ім. Д.О. Альперна Харківського національного медичного університету. У власності позивача перебувають два автомобіля «Toyota Rav-4 Hybrid» 2021 року випуску та «Toyota Rav-4» - 2012 року випуску.
Як встановлено судом з матеріалів срави , та не заперечується відовідачем ОСОБА_2 працює на посаді завідувача відділення «полі травма» міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім..професора О.І. Мещанікова, є доцентом Харківського національного медичного університету , працює на кафедрі медицини невідкладних станів.
При цьому, як встановлено судом з долучених копій пенсійного посвідчення ОСОБА_4 від 4.02.1999р. та ОСОБА_5 , свідоцтва про народження ОСОБА_2 , на утриманні останнього перебувають його батьки пенсіонери похилого віку - ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , які згідно долученої до матеріалів справи медичної документації потребують постійного медичного догляду.
Як всановлено судом з наданої довідки до акту огляду МСЕК від 29.10. 2008р. батько відповідача ОСОБА_4 1939 року народження є інвалідом другої групи а мати відповідача ОСОБА_6 1945 року народження має серцево-судинне захворювання .
Відповідач ОСОБА_2 заперечує ухилення від сплати аліментів на утримання доньки, на підтвердження чого його представником долучено копії квитанцій про перерахунок ОСОБА_3 коштів у сумі 3000 грн.
Поряд з цим, статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Так, відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено,що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
При визначенні розміру аліментів, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
З урахуванням наведеного, встановивши, що повнолітня донька сторін по справі ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання ОС «магістр», спеціальності «Медицина» медичного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», власного заробітку немає , працевлаштуватись на даний час у звязку з навчанням немає змоги, проживає разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 , батьки обоє працевлаштовані, на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебувають також його батьки похилого віку, а також враховуючи те , що утримання дитини є рівним обов`язком обох батьків, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає частковому задоволення і з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відповідно до ст.191СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оскільки, з позовом позивач звернулася 03.10.2022 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст.180-184, 191, 199, 200 СК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Липецьким відділом УМВС України в Харківській області, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі), щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2022 року та до закінчення ОСОБА_7 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. сорок коп.) судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Липецьким відділом УМВС України в Харківській області, місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено та проголошено 03.04.2023 року о 10 год. 15 хв.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області М.М. Крегул