Справа № 468/965/21-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчука С.В., за участю секретаря судового засідання - Хижняк К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строків для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про продовження строків для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку, площею 6,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Привільненської сільської ради сільської ради Баштанського району Миколаївської області та житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що є спадкоємцем за заповітом після смерті батька. Вважає, що інших спадкоємців немає. Позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На думку позивача, строк для звернення до нотаріальної контори був пропущений з поважних причин, оскільки вона тривалий час не могла знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно, також вважала та була впевнена, що сам заповіт є гарантією того факту, що майно належить їй з моменту складення заповіту. У січні 2021 року позивачу випадково потрапив до рук правовстановлюючий документ на житловий будинок, виданий на ім`я ОСОБА_3 . У січні 2021 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії через пропущення шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Посилаючись на викладене, позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Від відповідача ОСОБА_2 12.10.2021 року надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач зазначає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних причин. Вказує , що позивачка в 2015 (через 8 років після смерті батька ОСОБА_3 ) році вже зверталась до суду з заявою про встановлення факту іі постійного проживання з померлим ОСОБА_3 (справа №468/1751/15-ц)., у вищевказаному рішенні зазначено, що після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно (земельна ділянка). В подальшому за апеляційною скаргою відповідача, апеляційним судом у 2016 році було скасовано рішення по вищевказаній справі на тій підставі, що за наявності спору між спадкоємцями справа повинна розглядатись у позовному провадженні. Але, з 2016 року і до цього часу позивач не зверталась до суду з позовом про встановлення факту її проживання зі спадкодавцем. Від відповідача найшла заява про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про смерть від 10.04.2007 року; копію заповіту від 11.08.1998, копію свідоцтва про право власності на житловий будинок, постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.01.2021 № 26/02-31, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копію свідоцтва про одруження ОСОБА_1 , відзив відповідача, копію спадкової справи №316/2007 відносно ОСОБА_3 ), суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку, площею 6,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Привільненської сільської ради сільської ради Баштанського району Миколаївської області та житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом та першої черги за законом після смерті батька. Протягом шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, з дня відкриття спадщини позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулась. 20.01.2021 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що позивач на момент відкриття спадщини разом із спадкодавцем не була зареєстрована і не проживала, в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Причиною пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач вказує те, що вона тривалий час не могла знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно, також вважала та була впевнена, що сам заповіт є гарантією того факту, що майно належить їй з моменту складення заповіту

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання закону тощо, тоді правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок сформульований Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також підтриманий у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи вимогу про визначення особі такого додаткового строку, суд досліджує наявність та поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Оскільки належних доказів, у відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачем до суду надано не було, а з моменту смерті спадкодавця до моменту звернення до суду з позовом минуло 14 років, суд вважає у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про продовження строків для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) через Баштанський районний суд.

СУДДЯ: