Справа № 750/1461/23
Провадження № 2/750/496/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Новик В.С.,

за участі позивача - ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батьків, третя особа - ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

01.02.2023 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на їх утримання та просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

В обгрунтування позову зазначили, що вони є пенсіонерами та отримують пенсію за віком, інших джерел доходу не мають, мають ряд проблем зі здоров`ям, зумовлених похилим віком. Відповідач є їх сином, офіційно працює та отримує дохід у вигляді заробітної плати, тобто може сплачувати аліменти на їх утримання.

Протокольною ухвалою суду від 07.03.2023 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_2 .

06.04.2023 року ОСОБА_2 подала письмові пояснення по справі, в яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що з доданих до позову доказів вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 3614 грн., що є значно більше ніж розмір прожиткового мінімуму для непрацездатної особи в 2023 році (2093 грн.). Також ОСОБА_1 має у власності мотоцикл НОІМБА СЛЬ 250L, державний номер НОМЕР_1 . Будь-яких доказів, які підтверджували б те, що він потребує додаткової матеріальної допомоги, цим позивачем не надано. ОСОБА_3 отримує пенсію в розмірі 2908,73 грн на місяць та має у власності автомобіль РЕТЮЕОТ 206, державний номер НОМЕР_2 . Також позивач надала документи про лікування тільки станом на 2016 рік, жодних доказів про стан здоров`я станом на дату звернення із позовом до суду позивачем не надано. Доводи позову про повне зруйнування будинку позивачів не відповідають дійсності, адже відповідно до акту № 1239 візуального огляду пошкодженого об`єкту від 24.05.2022 року, житловий будинок має незначні пошкодження, що можуть бути усунуті поточним ремонтом. Крім того, позивачами не надано доказів на підтвердження того, що вказаний будинок є їх власністю. Також позивачі мають ще одну дитину, до якої з позовом про стягнення аліментів не звертаються - дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, відповідач має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається в Державному торговельно- економічному університеті до 30 червня 2025 року. На даний час Деснянським районним судом м. Чернігова здійснюється розгляд цивільної справи № 750/1461/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

13.04.2023 позивачі надали письмову відповідь на пояснення ОСОБА_2 , в яких зазначили, що розмір пенсії є незначним та не може задовольнити реальні потреби в умовах воєнного стану та нинішніх цін, перебування у власності автомобіля, який не приносить дохід також не можна розглядати як джерело доходу. У ОСОБА_3 ускладнена катаракта обох очей з 2016 року, яка нікуди не зникла, зір не може відновитися, майже нічого не бачить, в зв`язку з чим потребує постійної сторонньої допомоги. Згідно акта вбачається 100% руйнування покрівлі, пошкодження стін, дверей, вікон, що робить проживання в будинку без ремонту неможливим, повне руйнування гаражів, сарая, які в домоволодінні використовуються комплексно. В зв`язку зі збройною агресією дочка ОСОБА_8 була змушена разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_9 , яку утримує сама, залишити Україну та отримати тимчасовий прихисток у Франції, що підтверджується дозволом на тимчасове проживання. Що стосується справи про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, то про наявність даної справи не було відомо позивачам, оскільки вважали, що питання утримання неповнолітніх дітей було вирішено сином шляхом передачі нерухомого майна ОСОБА_2 , оскільки син більше не проживає в своїй квартирі по АДРЕСА_1 , де залишилися проживати ОСОБА_2 з дітьми.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, до суду подавала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, двічі подавав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову, 04.05.2023 року подав заяву про відкладення розгляду справи, проте причини неявки до суду не наддав, письмових заперечень проти задоволення позову також не подавав.

Третя особа ОСОБА_2 просила відмоти в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками відповідача ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.20).

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 є пенсіонером за віком (а.с. 7) та отримує відповідну пенсію, що підтверджується довідкою про доходи № 305219 (а.с.8).

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с. 11) та отримує відповідну пенсію, що підтверджується довідкою про доходи №150700 (а.с.12).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Будинок позивачів пошкоджено внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків внасілідок військової агресії, що підтверджується відповідним актом (а.с. 13).

На підтвердження проблем зі здоров`ям ОСОБА_3 позивачем надано виписний епікзиз з історії хвоби № 6086 (а.с. 21)

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Отже, встановлено, що позивачі у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребують матеріальної допомоги.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів заявлений позивачами, з наступних підстав.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Так, відповідачем не надано суду відомостей щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань. Проте, в судовому засіданні встановлено, що колишня дружина звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільних дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», визначено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2589 грн. та для осіб, які втратили працездатність (мінімальна пенсія) - 2093 грн.

Із наданих позивачами довідок про розмір пенсії вбачається, що розмір пенсії позивачів є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с 8,12).

На момент розгляду цієї справи позивачі отримують пенсією у розмірі, що забезпечує їх прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивачів, суд допускає витрати позивачів на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Разом з тим, позивачі не надали доказів на підтвердження розміру витрат на лікування.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, а також враховуючи наявність у позивачів іншої повнолітньої дитини - дочки ОСОБА_8 , до якої позивачі не звертаються з вимогою про стягнення аліментів на їхнє утримання, наявність у відповідача інших осіб, що перебувають на утриманні (ст. 180 СК України), пошкодження внаслідок військової агресії житлового будинку позивачів, що впливає на їхні умови проживання, віку та стану здоров`я позивачів, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивачів аліменти у розмірі по 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.02.2023 року (дати подання позову) - довічно, у зв`язку з чим вказана позовна заява в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батьків, третя особа - ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.02.2023 року та довічно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) аліменти на його утримання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.02.2023 року та довічно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05.05.2023.

Суддя Л.В. Карапута