Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 191/3416/22
Провадження №: 2/332/661/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кукурудз Романа Орестовича до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування..

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кукурудз Романа Орестовича звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 до моменту його смерті та визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . В обгрунтування позовних вимог зазначено про те, що 06.11.1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_2 . 14.09.2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. У 2010 року позивач знялась з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 та зареєструвалася за іншою адресою, проте фактично мешкала за вищевказаною адресою однією сім`єю із ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт за яким все своє майно заповів ОСОБА_1 . До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали на момент відкриття спадщини і не припинялись в момент її відкриття, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_3 позивач вчасно не звернулася із заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, а звернулася у жовтні 2022 року із заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки місця реєстрації померлого та спадкоємиці на час відкриття спадщини не збігалися, а строк для подачі заяви про прийняття спадщини вже минув, а також з підстави того, що видача свідоцтв про право на спадщину у спадкових справах, заведених не за місцем відкриття спадщини, на цей час не є законодавчо вирішеним, тому нотаріус не має правових підстав для видачі свідоцтва навіть за умови, що факт прийняття нею спадщини буде встановлено в судовому порядку.

Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі, крім того, просив вирішити питання щодо повернення позивачу 50 % судового збору сплаченого за подачу позовної заяви.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче судове засідання відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає у повному обсязі. За таких підстав суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Суд, дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що 06.11.1985 року Відділом запису актів громадянського стану Жовтневого районного виконавчого комітету м. Запоріжжя було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за актовим записом №488, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 06.11.1985 року (а.с.38 зворот.).

У подружжя народився ІНФОРМАЦІЯ_3 син - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Степногірською селищною радою виконавчого комітету Василівського району Запорізької області (а.с.39 зворот.)

Як зазначає позивач у позові з 1989 року родина мешкала в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Після звільнення у 2008 року сина подружжя ОСОБА_2 зі строкової служби у Збройних Силах України квартира стала затісною да трьох дорослих осіб. На початку 2009 року ОСОБА_2 отримав кімнату у гуртожитку, розташованому за адресо: АДРЕСА_3 . З метою поліпшення житлових умов шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 14.07.2009 року було розірвано, про що внесено актовий запис №13, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серїі НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.39)

10.03.2010 року позивач знялась з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , і зареєструвала місце проживання адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується відповідним штампом у копії паспорта позивача (а.с.). У квартирі АДРЕСА_1 залишився зареєстрованим ОСОБА_3 хоча фактично позивач проживала із ОСОБА_3 у вищевказаній квартирі однією сімєю як чоловік і дружина.

11.05.2010 року ОСОБА_3 оформив право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку приватизації державного житлового фонду, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло видане 11.05.2010 року Степногірською селищною радою (а.с.43). Право власності було зареєстроване 19.05.2010 року Районним комунальним підприємством «Василівське бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджєуться копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та записом здійсненим 19.04.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.44-45).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого за актовим записом № 68, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 29.07.2021 року Виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області (а.с.37 зворот.)

За життя ОСОБА_3 склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 615 29.05.2018 року, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що ОСОБА_3 належатиме на день смерті на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 (а.с.36 зворот.).

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 (шість) місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали на момент відкриття спадщини і не припинялись в момент її відкриття, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_3 позивач вчасно не звернулася із заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, з підстави того, що вважала, що спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини означає прийняття спадщини. Після початку повномасштабного вторгнення в Україну питання оформлення спадщини втратило для позивача актуальність. У жовтні 2022 року позивач звернулася із заявою до нотаріальної контори м. Запоріжжя, оскільки у Василівському районі Запорізької області не залишилось жодного нотаріуса, який би провадив нотаріальну діяльність для оформлення спадщини. Проте, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність документів, які б підтверджували б факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на момент смерті останнього, та через те, що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 протягом строком, встановленого для її прийняття, а також з підстави того, що видача свідоцтв про право на спадщину у спадкових справах, заведених не за місцем відкриття спадщини, на цей час не є законодавчо вирішеним, тому нотаріус не має правових підстав для видачі свідоцтва навіть за умови, що факт прийняття нею спадщини буде встановлено в судовому порядку(а.с.10-11).

З копії спадкової справи № 152/2022 відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , вбачається, що спадкоємцями першої черги є ОСОБА_1 та його син - ОСОБА_2 , який звернувся до нотаріуса із заявою про те, що строк на прийняття спадщини він пропустив, на спадщину не претендує. (а.с.34 зворот. -35).

Відповідно до ст. ст. 76-82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини, тобто по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 615 29.05.2018 року, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що ОСОБА_3 належатиме на день смерті на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 (а.с.36 зворот.).

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом першої черги спадкування, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, син спадодавця відмовився від прийняття спадщини та оскільки на час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем. Звернувшись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру отримала відмову з підстав того, що місця реєстрації померлого та спадкоємиці на час відкриття спадщини не збігалися, а строк для подачі заяви про прийняття спадщини вже минув.

Проте, суд вважає,що спадщину за заповітом ОСОБА_1 прийняла фактично, оскільки на день смерті ОСОБА_3 постійно проживала разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд вважає беззаперечним факт сумісного проживання позивачки та спадкодавця на день відкриття спадщини.

Дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування, спадщину вона прийняла, тому суд вважає за можливе визнати за нею і право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У звязку із визнанням позову відповідачем суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 880 гривень 56 копійок від суми 1761 грн. 12 коп., сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно квитанції ID № 1197-5407-7404-7949 від 06.12.2022 року, а іншу частину судового збору в розмірі 880 грн. 56 коп. стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кукурудз Романа Орестовича до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини, тобто по день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 880 гривень 56 копійок.

Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 сплачений судовий збір у розмірі 880 гривень 56 копійок на р/р UA UA0004587, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ЄРДПОУ отримувача: 37988155, отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/м.Син/22030101 згідно квитанції ID № 1197-5407-7404-7949 від 06.12.2022 року на суму 1716 гривень 12 копійок.

Повний текст рішення виготовлено 04.05.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко