Єдиний унікальний номер 341/903/23
Номер провадження 2/341/305/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання за адресою: с. Вістря, Чортківського району Тернопільської області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Галицької міської ради (юридична адреса: м. Галич, пл. Волі, 1) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

у с т а н о в и в :

05.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду за вимогою позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,0 гривень щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Зобов`язати орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Галицької міської ради надати висновок щодо можливості та доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що іі слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Позовна заява позивача не відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільність позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з обома батьками та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Однак, позивач не надала відомостей щодо звернення (або ні) до відповідного органу опіки та піклування з питанням позбавлення батьківських прав та чи розглядалось таке питання органом опіки та піклування із ухваленням письмового висновку про доцільність / або ні/ позбавлення батьківських прав. Крім того, суду не надано відомостей щодо неможливості самостійно позивачем надати такий висновок.

Разом із тим, у цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

При цьому, у позові відсутні будь-які дані з приводу того, чи вживалися до відповідача будь-які заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Так, позивачем у заяві не зазначено та не долучено належних доказів щодо попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Вищевикладене не дає підстав суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до пункту частини 1 статті 185 Цивільного кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частині 2 статті 185 Цивільного кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Галицької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у вищезазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА