Справа № 643/602/23
Провадження № 2/643/337/23
УХВАЛА

25.04.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бломберус С.А.,

представника позивача: Непокупного М.А.,

представника відповідача: Дем`яненко О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.

Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Харків)

про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), відповідно до змісту якого просить суд:

-визнати позивача батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-внести зміни до актового запису № 346 від 24.04.2018, складеного Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про народження ОСОБА_4 , а саме у графі «Відомості про батька» виключити відомості про «прізвище - ОСОБА_5 , ім`я - ОСОБА_6 », по-батькові ОСОБА_7 » та зазначити «прізвище ОСОБА_8 , ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Федеративної Республіки Нігерія» - батьком дитини, прізвище дитини, її ім`я та по-батькові, дату та місце народження залишити без змін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2023 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

01.02.2023 року представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2023 відкрито провадження у справі № 643/602/23, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, на підставі ст. 53 ЦПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в порядку ст. 84 ЦПК України витребувано додаткові докази у справі, підготовче засідання призначено на 02.03.2023 року.

01.03.2023 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач вказує на те, що позивач дійсно є батьком їх малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, після народження дитини позивач не бажав визнавати батьківство та зареєструвати себе батьком дитини, а зараз йому це потрібно для оформлення дозволу на проживання в Україні. При цьому, відповідач зазначає, що доводи позивача про те, що він фінансово утримував родину та брав участь у вихованні дитини не відповідають дійсності.

02.03.2023 року підготовче засідання було відкладено на 30.03.2023 року у зв`язку з ненаданням витребуваних судом доказів.

15.03.2023 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив.

30.03.2023 року підготовче засідання відкладено на 12.04.2023 року, враховуючи позицію відповідача роз`яснено сторонам їх право врегулювати спір у добровільному порядку шляхом звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до актового запису про народження дитини та отримання нового свідоцтва про народження дитини. При цьому, протокольною ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі № 643/602/23 на тридцять днів відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України.

У підготовчому засіданні 12.04.2023 року відповідач пояснив, що домовився з позивачем про зустріч в органі РАЦС для подання заяви про визнання батьківства, і 07.04.2023 року о 09:00 год. з`явився у органі РАЦС за адресою м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144, проте позивача там не було.

Представник позивача у свою чергу зазначив, що позивач прибув 07.04.2023 року о 09:00 год. до органу РАЦС за адресою м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 144, проте відповідач не з`явилася, що свідчить про її небажання офіційно визнати позивача батьком дитини.

12.04.2023 року суд відклав підготовче засідання на 25.04.2023 року та ще раз надав сторонам можливість врегулювати спір мирним шляхом з огляду на те, що відповідач визнає позивача батьком своєї дитини, та звернутися до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до актового запису про народження дитини та отримання нового свідоцтва про народження дитини.

У підготовчому засіданні 25.04.2023 року представник відповідача пояснив, що відповідач домовився з позивачем про зустріч в органі РАЦС для подання заяви про визнання батьківства 21.04.2023 року о 09:00 год., проте позивач у призначений час так і не з`явився.

Представник позивача у свою чергу стверджує, що з`явився у призначений час до органу РАЦС, проте відповідача там не було.

Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення додане до позовної заяви клопотання представника позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Представник позивача у підготовчому засіданні підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечив проти заявленого представником позивача клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, оскільки визнач визнає позивача батьком своєї доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто у даній справі не має обставин, які підлягають доказуванню і не має необхідності у проведенні судової експертизи. Таким чином, коли позивач та відповідач визнають батьківство, проведення судової експертизи не є необхідним і призведе до затягування розгляду справи та до зайвих матеріальних втрат.

Розглянувши клопотання позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

У даному випадку, предметом даного позову є визнання батьківства.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

У постанові від 26.01.2022 у справі № 202/5601/18 Верховний Суд звернув увагу на те, що передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейській суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно з приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі Калачова проти Російської Федерації). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини.

Враховуючи зазначене, оскільки для розв`язання питань, які виникли при вирішенні даного спору необхідні спеціальні знання, суд вважає за необхідне призначити у справі судову експертизу.

При цьому, надаючи оцінку запереченням відповідача проти призначення у справі судової експертизи, суд зазначає наступне.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Надаючи оцінку поведінці сторін суд зазначає, що незважаючи на те, що відповідач визнає позивача батьком своєї доньки, сторони так і не змогли врегулювати це питання у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 126 СК України та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, мотивуючи це тим, що обидва двічі приходили до органу реєстрації актів цивільного стану, проте один одного там не бачили.

Така поведінка сторін свідчить про неможливість врегулювати даний спір мирним шляхом, а тому він підлягає розгляду судом в порядку, визначеному ЦПК України.

Той факт, що відповідач визнає позивача батьком дитини, а тому у даній справі не має обставин, які підлягають доказуванню і, як наслідок, не має необхідності у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи, суд до уваги не приймає, оскільки це спростовується поведінкою самих сторін, а відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню лише в тому випадку, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як зазначалось судом вище, ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами.

Також суд зазначає, що першочерговому врахуванню при вирішенні даної справи підлягають інтереси дитини, а не самих сторін спору.

Згідно з ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Вирішуючи питання щодо експертної установи, якій необхідно призначити судову експертизу у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до Переліку видів судової експертизи та експертних спеціальностей, за якими присвоюється кваліфікація судового експерта працівникам Експертної служби МВС, затвердженої наказом МВС України від 08 лютого 2017 року № 102 «Про затвердження Положення про Експертно-кваліфікаційну комісію МВС та атестацію судових експертів Експертної служби МВС», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 березня 2017 року за № 235/30143 НДЕКЦ, Харківським НДЕКЦ проводяться судові молекулярно-генетичні експертизи (https://ndekc.kh.ua/diialnist/vydy-doslidzhen).

За таких обставин, суд вважає за необхідне доручити проведення судової експертизи у даній справі Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Згідно з ч. 2 ст. 135 ЦПК України суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

За таких обставин, витрати, пов`язані з попередньою оплатою проведення судової експертизи, судом покладаються на позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Зупинення провадження - це тимчасове й повне припинення усіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про факти, що входять до предмета доказування та можуть бути встановлені лише судовим експертом, який володіє спеціальними знаннями для надання висновку з досліджуваних питань.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, суд користуючись своїм правом, наданим йому приписами п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 252, 253, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Клопотання представника позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи задовольнити.

2.Призначити у справі № 643/602/23 судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (м. Харків, вул. Ковтуна, буд. 34).

3.На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

-чи є ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Федеративної Республіки Нігерія, уродженець Порт Харкорт, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) біологічним батьком дитини жіночої статі ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків), матір`ю якої є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка м. Харків)?

-яка вірогідність батьківства ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Федеративної Республіки Нігерія, уродженець Порт Харкорт, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), відносно дитини жіночої статі ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків)?

4.Роз`яснити сторонам, що судова експертиза батьківства може бути проведена за наявності всіх учасників експертизи у визначений експертною установою час за наявності паспортів та свідоцтва про народження дитини.

5.Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом з малолітньою донькою ОСОБА_4 з`явитися за викликом експертної установи за першою вимогою.

6.У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення експерту невідкладно подати суду клопотання щодо його уточнення або повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями (ч. 6 ст. 104 ЦПК України).

7.Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів (ч. 4 ст. 103 ЦПК України).

8.Попередити експерта, який буде здійснювати судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно зі ст. ст. 384, 385 КК України.

9.Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 з наступним віднесенням витрат на винну сторону відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

10.Зобов`язати позивача провести оплату експертизи у десятиденний строк з дня виставлення експертною установою відповідного рахунку.

11.Зобов`язати учасників судового процесу повідомити суд про закінчення експертизи.

12.Провадження у справі № 643/602/23 зупинити на час проведення судової експертизи.

13.Ухвалу суду разом зі справою № 643/602/23 направити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України для виконання.

14.Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.05.2023 року.

Суддя Н.В. Новіченко