Справа №751/1075/23
Провадження №2/751/590/23
Рішення

Іменем України

17 квітня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Савчук М. О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Друга чернігівська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

08.02.2023 року представник позивача - адвокат Кравченко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, в якому просить: зняти (скасувати) арешт з нерухомого майна та звільнити з-під обтяження об`єкт обтяження - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , котрий було накладено на підставі постанови Новозаводського районного управління юстиції № б/н від 13.03.2002, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3752002; зареєстровано: 19.09.2006 12:02:05; реєстратор: Друга чернігівська державна нотаріальна контора; додаткові дані: архівний номер: 2445019СНЕRBIGOV1, Архівна дата: 28.03.2002 09:27:00, дата виникнення: 28.03.2002, № реєстра: 41-2, внутр. № 4701153D24F33С2А4А2А.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 липня 2006 року по справі № 2-2013, позовні вимоги ОСОБА_1 до АТЗТ завод «Резонанс» про визнання права власності на житло за договором купівлі-продажу, та зобов`язання отримати оплату згідно договору - задоволено. Визнано дійсною угоду, укладену між ОСОБА_1 та АТЗТ завод «Резонанс» 16 грудня 1997 року № 38 про купівлю-продаж квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано АТЗТ завод «Резонанс» прийняти від ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 сплатити решту грошових коштів в сумі 12898 грн. в рахунок сплати повної вартості квартири, відповідно до договору купівлі-продажу № 38 від 16 грудня 1997 року.

Так, на підставі вищевказаного рішення позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В жовтні 2022 року, позивач звернулася до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з приводу відчуження вищевказаної квартири своїй дочці шляхом укладенням відповідного договору дарування, де їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна мається запис про накладений на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , арешт, а саме: реєстраційний номер обтяження: 3752002; зареєстровано: 19.09.2005 12:02:05, реєстратором: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, б/н, від 13.03.2002, Новозаводське районне управління юстиції; об`єкт обтяження: тип майна: квартира: адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 ; додаткові дані: архівний номер: 2445019CHERNIGOV1, Архівна дата: 28.03.2002 09:27:00, дата виникнення: 28.03.2002, № реєстра: 41-2, внутр. №4701153D24F33С2А4А2А, який був внесений до реєстру уповноваженими посадовими особами Другої чернігівської державної нотаріальної контори 19 вересня 2006 року за реєстраційним номером обтяження: 3752002 на підставі постанови невідомої посадової особи Новозаводського районного управління юстиції № б/н від 13 березня 2002 року.

Таким чином, постановою державного виконавця відділу ДВС Новозаводського районного управління юстиції м. Чернігова Помилуйко A.C. від 13 березня 2002 року, окрім накладеного арешту на квартиру АДРЕСА_3 , також було накладено арешт на відповідні об`єкти нерухомості, які зареєстровані за АТЗТ завод «Резонанс», розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 187.

Тобто, вказане обтяження виникло в період коли власником спірної квартири позивача був АТЗТ завод «Резонанс».

Також, згідно інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, на даний час в органах ДВС відсутні будь-які виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 .

В подальшому, в березні 2007 року заступником начальника ДВС у Новозаводському районі міста Чернігова винесено постанову, якою знято арешт з всього нерухомого майна зареєстрованого на праві власності за АТЗТ завод «Резонанс», а саме: нежиле приміщення ціле, добудоване; жиле Г-1, Д-1, М-1, М-1, П-1.

При цьому, дана постанова про зняття арешту не містить в собі конкретного переліку майна з якого знято арешт, в тому числі і квартири позивача, що унеможливлює його скасування.

Відтак, вищевказана реєстрація заборони відчуження (арешту) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно порушує законні права ОСОБА_1 на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, що є безумовним порушенням принципу мирного володіння своїм майном.

Ухвалою судді від 09.02.2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Сторони в судове засідання не викликалися. Інших відзивів на позов, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та письмових пояснень в матеріалах справи відсутні. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами.

01.03.2023 року на адресу суду від Другої Чернігівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, покладаються на розсуд суд. (а.с. 31 - 66)

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно копії рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.07.2006 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до АТЗТ завод «Резонанс», третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на житло за договором купівлі-продажу, та зобов`язання отримати оплату згідно договору - задоволено повністю. Угоду, укладену між ОСОБА_1 та АТЗТ завод «Резонанс» 16.12.1997 року № 38 про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_3 - визнано дійсною. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 . Зобов`язано АТЗТ завод «Резонанс» прийняти від ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 сплатити на р/ НОМЕР_2 в ЧОФ «Укрсоцбанк» МФО 353014 решту грошових коштів в сумі 12898 грн. в рахунок сплати повної вартості кв. АДРЕСА_3 , відповідно до договору купівлі-продажу № 38 від 16 грудня 1997 року. Рішення набуло чинності з 07.08.2006 року. (а.с. 16 - 17)

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 надав роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст.391,396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 16224404, номером запису: 1763, в книзі: 204, 30.09.2006 року право приватної власності, часткою 1/1, об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.07.2006 року, зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 18)

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно копії постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новозаводського районного управління юстиції Помилуймо А.С. від 13.03.2002 року, у зв`язку з примусовим виконанням виконавчих листів місцевого суду Новозаводського району про стягнення з АТЗТ завод «Резонанс» на користь громадян заборгованості по заробітній платі в розмірі 14187,06 грн. та на користь держави 1122,00 грн., керуючись ст. 50, 55 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , та об`єкти нерухомості (Г-1 службове приміщення; Д-1 щитова; М-1 щитова; Л-1 туалет; П-1 туалет; Р-1 склад та Т-1 склад), які зареєстровані за АТЗТ «Резонанс» м. Чернігів, вул. Любецька, 187. Заборонивши відчуження вищевказаного майна боржнику. (а.с. 23, 53 (зв. сторона))

З врахуванням вищевикладеного слідує, що перехід права власності об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , від АТЗТ завод «Резонанс» до ОСОБА_1 відбулось 30.09.2006 року, тобто, після накладення арешту на спірне майно, а саме 13.03.2002 року, що відповідає періоду часу права власності даним об`єктом нерухомості АТЗТ завод «Резонанс».

Так, 28.03.2002 року, державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Оникієнко Г.А., на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат», та постанови Новозаводського районного управління юстиції міста Чернігова від 13.03. 2002 року, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що належить: АТЗТ заводу «Резонанс». Зареєстровано в реєстрі заборон за 41. (а.с. 54)

З огляду на роздруківку з електронної системи документообігу АСКОД, вбачається, що в зв`язку з арештом нерухомого майна на підставі постанови Новозаводського районного управління юстиції № б/н від 13.03.2002, за адресою: АДРЕСА_4 , було здійснено реєстрацію обтяження майна за параметрами - тип обтяження: арешт; реєстраційний номер обтяження: 3752002, дата реєстрації 19.09.2005 12:02:05; реєстратор: Друга чернігівська державна нотаріальна контора; додаткові дані: Архівний номер: 2445019СНЕRBIGOV1, Архівна дата: 28.03.2002 09:27:00, Дата виникнення: 28.03.2002, № реєстра: 41-2, внутр. № 4701153D24F33С2А4А2А. (а.с. 21)

Відповідно до копії постанови заступника начальника державної виконавчої служби у Новозаводському районі м. Чернігова Павленко О.Є., затвердженої 05.03.2007 року в.о. начальника ДВС у Новозаводському районі м. Чернігова Каратаєвською Т.П., на підставі ухвали господарського суду Чернігівської області № 9/127б від 21.03.2006 року, якою боржника АТЗТ завод «Резонанс» визнано банкрутом та відкриттям ліквідаційної процедури, керуючись ст. 5, 37, 38, 55 Закону України «Про виконавче провадження» знято арешт з всього нерухомого майна АТЗТ завод «Резонанс», код 02968312, м. Чернігів, вул. Любецька, 187, яке зареєстровано на праві власності, а саме: нежиле приміщення ціле, добудоване; жиле Г-1, Д-1, М-1, Л-1, П-1, про що 06.03.2007 року Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, згідно Витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вилучено запис 3752009 з контрольною сумою 9457БГ720Д. (а.с. 24 - 25)

З копії витягу відносно АТЗТ завод «Резонанс», код 02968312, 29.08.2007 року за номером 1 003721, на підставі ДР припинення ЮО у зв`язку з визнанням її банкрутом, було здійснено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи. (а.с. 26 - 29)

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У свою чергу, статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Згідно з ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном та власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд неможе збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судому випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з огляду на те, що дія обставин на підставі яких було накладено арешт на нерухоме майно позивача, станом на сьогоднішній день, матеріали справи не містять, при цьому, постановою заступника начальника державної виконавчої служби у Новозаводському районі м. Чернігова Павленко О.Є., затвердженої 05.03.2007 року в.о. начальника ДВС у Новозаводському районі м. Чернігова Каратаєвською Т.П., на підставі ст. 5, 37, 38, 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з всього нерухомого майна АТЗТ завод «Резонанс», код 02968312, м. Чернігів, вул. Любецька, 187, яке зареєстровано на праві власності, а саме: нежиле приміщення ціле, добудоване; жиле Г-1, Д-1, М-1, Л-1, П-1, знято, разом з тим, відсутністю відомостей щодо повторного пред`явлення виконавчих документів для примусового виконання, а також, відсутністю даних в АСВП щодо перебування виконавчих проваджень з виконання виконавчих документів про стягнення боргів з ОСОБА_1 , ненаданням відповідачем будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача, а продовження дії арешту на вказане нерухоме майно порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження майном, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту нерухомого майна належного позивачу, накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новозаводського районного управління юстиції Помилуймо А.С. про арешт майна боржника від 13.03.2002 року.

Керуючись: ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Друга чернігівська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Новозаводського районного управління юстиції № б/н від 13.03.2002 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційний номер обтяження: 3752002, дата реєстрації 19.09.2006 12:02:05, реєстратор: Друга чернігівська державна нотаріальна контора, додаткові дані: архівний номер: 2445019СНЕRBIGOV1, архівна дата: 28.03.2002 09:27:00, дата виникнення: 28.03.2002, № реєстра: 41-2, внутр. № 4701153D24F33С2А4А2А.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Княжа, буд. 28, ).

Третя особа: Друга чернігівська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 19).

Повний текст рішення складено 17.04.2023 року.

Суддя О. Г. Деркач