СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2662/23

пр. № 2/759/1999/23

11 травня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Марченко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Осадчий А.М. 13 лютого 2023 року звернувся до суду із зазначеним позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 84113,89 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 17 січня 2021 року на 61 км 350 м автодороги Київ-Знам`янка сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Mitsubishi Lanser», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 22 серпня 2022 року у кримінальній справі визнано винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час скоєння ДТП була забезпечена в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/7136172.

У відповідності до Звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 від 17 січня 2021 року № 98-R/88/1, здійсненого на замовлення ПрАТ «СГ «ТАС»:

1. Ринкова вартість «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП становить 130747,50 грн.

2. Ринкова вартість «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП становить 46633,61 грн.

Оскільки автомобіль «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 вважається фізично знищеним, розмір страхового відшкодування складає різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП: 130747,50 грн - 46633,61 грн=84113,89 грн.

У вересні 2021 року позивачем подано до відповідача заяву про страхове відшкодування.

Листом від 11 жовтня 2021 року № 228 відповідач повідомив позивача, що призупиняє виплату страхового відшкодування до вирішення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 в Обухівському районного суді Київської області.

Після визнання вироком Обухівським районним судом Київської області від 22 серпня 2022 року винним ОСОБА_2 у скоєні ДТП, на електронну адресу представника позивача відповідач надіслав лист щодо визнання суми страхового відшкодування у розмірі 84113,89 грн.

Згодом, листом від 29 грудня 2022 року № 1519 відповідачем було повідомлено про відмову виплаті страхового відшкодування, оскільки 14 жовтня 2021 року закінчився строк довіреності представництва позивачем інтересів власника автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано встановлений законом строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с.60).

На адресу суду 10 березня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача С. Кудрявський не визнає позов у повному обсязі та просить суд в задоволені позову відмовити, оскільки у позивача відсутні документи про наявність права власності на автомобіль «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 та не має належним чином засвідчених документів, що підтверджують право на отримання страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими (а.с.70-74).

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Для регулювання відносин у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямування на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України прийнятий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону № 1961-IV).

У розумінні Закону № 1961-IV потерпілим є, зокрема, фізична особа, майну якої заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац перший пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону № 1961-IV).

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП, що сталася 17 січня 2021 року на 61 км 350 м автодороги Київ-Знам`янка автомобіль «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача отримав механічні пошкодження.

У відповідності до приписів статті 35 Закону № 1961-IV, 27 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування.

Разом із заявою позивач подав довіреність від 13 жовтня 2020 року на представництво позивачем інтересів ОСОБА_3 , власника пошкодженого автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до довіреності ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 бути представником з усіх питань щодо володіння, користування та розпорядження належним йому автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 . Довіреність видана терміном на один рік і дійсна до 13 жовтня 2021 року.

У відповідь на заяву позивача про страхове відшкодування, відповідач листом від 11 жовтня 2021 року № 228 повідомив, що розгляд її призупинено та буде розпочато після отримання рішення суду, яке набере законної сили.

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 22 серпня 2022 року у кримінальній справі у скоєнні ДТП винним визнано водія ОСОБА_2 .

Однак, відповідач листом від 29 грудня 2022 року № 1579 повідомив позивачу, що ним прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку із закінченням строку довіреності на представництво позивачем інтересів власника пошкодженого автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 , яку позивач додав до заяви про страхове відшкодування, а тому правові підстави для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування позивачу відсутні.

З цього приводу суд звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом

№1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність.

Право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до страховика заяви про страхове відшкодування.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

До заяви додаються , зокрема, документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником (пункти 35.1, 35.2 статті 35 Закону № 1961-IV).

Тобто, позивач скористався своїм правом потерпілого та подав відповідачу заяву про страхове відшкодування, а також документ, який підтверджує його право на отримання відшкодування.

Зі свого боку, страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування страховик зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У страховика (МТСБУ) обов`язок здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату) не виникає у разі навмисних дій страхувальника, спрямованих на настання страхового випадку (підпункт 37.1.1 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), або у разі вчинення ним умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (підпункт 37.1.2 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV).

Крім того, у страховика (МТСБУ) обов`язок здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату) не виникає і тоді, коли має місце неналежна поведінка й з боку потерпілого, а саме: невиконання обов`язків, визначених Законом № 1961-IV, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (підпункт 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV); неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV).

Отже, закон з огляду на принцип добросовісності визначає, що якщо потерпілий недобросовісно реалізовує право на отримання відшкодування завданої йому під час експлуатації наземного транспортного засобу шкоди, не виконує покладені на нього Законом № 1961-IV обов`язки, він має нести тягар негативних наслідків власної поведінки.

Проте, відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування не стосується жодного з випадків, передбачених у статтях 32, 37 Закону № 1961-IV, що є підставами для відмови. Не вбачається також невизнання відповідачем майнових вимог заявника.

Рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ґрунтувалось лише на тому, що закінчився строк дії довіреності на представництво позивачем власника пошкодженого автомобіля.

Із цього приводу слід зазначити наступне.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 дійшла висновку, що факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.

За змістом частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підстав.

Довіреність представництва позивачем власника автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 є достатньою правовою підставою керування ним.

У такому разі позивач має право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну за рахунок відповідача як страховика винної особи.

Відповідно до статті 13 ЦК України сторони повинні діяти добросовісно, не порушуючи права інших осіб - учасників цих правовідносин.

За змістом зазначених норм права встановлюється, як добросовісність поведінки особи, чиї права порушено, так і передбачається, що припинення права може бути лише у випадках, передбачених законом.

За статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність.

Враховуючи встановлені обставини справи, спираючись на вказані норми законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, відмовивши у виплаті позивачу страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі статей 11, 13, 526, 979, 980, 988, 999, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись статтями 10-13, 77-81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) 84 113 (вісімдесят чотири тисячі сто тринадцять) гривень 89 копійок страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Ключник А.С.