Справа №375/717/23
Провадження № 2/375/224/23
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

11 травня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючої судді Чорненької О.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рокитнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки - адвокат Заліський Б.С. звернувся до суду з позовом в інтересах позивачки до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рокитнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни до актових записів про їх народження.

Позовні вимоги представник позивачки обгрунтовує тим, що його довірителька з 24 листопада 2017 року по 13 грудня 2022 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який на момент укладення шлюбу проживав у м. Біла Церква. Однак, подружжя, хоч і перебували у зареєстрованому шлюбі, спільно майже не проживали. Та з початку 2019 року позивачка стала спільно проживати з ОСОБА_3 . Зокрема, з лютого 2019 року вони проживали в орендованому будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом обстеження житлово побутових умов від 05 квітня 2023 року.

Під час спільного проживання позивачки та ОСОБА_3 у них народилися діти (двійнята) - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але оскільки позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, то останній у свідоцтвах про народження дітей був зазначений їх батьком, хоча насправді таким не був.

Батько дітей - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_3 планував звернутися до суду із позовом про визнання батьківства щодо своїх малолітніх синів, проте так склалися обставини, що у лютому 2023 року він загинув.

З метою отримання дітьми пенсії по втраті годувальника, позивачка вимушена звернутися до суду із позовом про встановлення батьківства ОСОБА_3 щодо малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Згідно з частиною 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Дана заява подана в порядку позовного провадження.

Відповідно до статті 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Разом із тим, відповідно до статті 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 статті 128 цього Кодексу.

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ №5від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Частиною 1 статті 42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

При цьому відповідачем позивачка зазначила ОСОБА_2 , з яким на час народження дітей вона перебувала у зареєстрованому шлюбі.

За своєю юридичною природою позов - матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених або оспорюваних іншою особою (відповідачем).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Однак позов не містить обгрунтування у чому саме полягає порушення прав позивача саме з боку зазначеного відповідача, як вказана особа перешкоджає в реалізації права позивача та про наявність спору про право між ними щодо отримання дітьми пенсії по втраті годувальника, отримання пільг після померлого ОСОБА_3 .

Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Пунктом 2 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позивачем подано до суду позовну заяву про встановлення факту батьківства особи, яка померла, при цьому, як зазначено вище, такі вимоги розглядаються судом у порядку окремого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як встановлено частиною 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 3 статті 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Представник позивачки у поданому позові просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт Рокитне Рокитнянського району Київської області, у зв`язку з чим внести відповідні змни у актові записи про їх народження, виключивши запис про ОСОБА_2 , як батька дітей, записавши їх батьком ОСОБА_3 .

Таким чином, проедставнику позивача необхідно привести подану заяву у відповідність до приписів ЦПК України, а саме конкретизувати, у порядку якого провадження вона звертається до суду позовного чи окремого, підстави звернення до суду у порядку обраного позивачем провадження, та привести заяву у відповідність до вимог, які ставляться до позовної заяви чи заяви, яка подається у порядку окремого провадження, із зазначенням процесуального статусу учасників справи відповідно до виду судового провадження, у порядку якого позивач звертається до суду.

У разі звернення до суду у порядку окремого провадження, позивачу слід прийняти до уваги, що поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежене за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Визначаючи заінтересованих осіб у заяві необхідно зазначити, у чому полягає юридичний інтерес таких осіб у результатах розгляду даної справи.

Згідно вимог ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

Як видно із заяви, встановлення факту батьківства заявниці необхідне для оформлення пенсії по втраті годувальника.

В порушення пункту 2 частини 1 статті 318 ЦПК України у заяві не зазначено коло спадкоємців померлого ОСОБА_3 (чи відсутність спадкоємців), що унеможливлює визначення заінтересованих осіб в справі.

Встановлення факту батьківства може мати значення для спадкових правовідносин, у зв`язку з чим обов`язковим є залучення до справи як заінтересованої сторони близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо) особи, тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту батьківства померлого впливає на права та обов`язки інших спадкоємців.

В разі відсутності у померлого спадкоємців, заінтересованою особою повинен виступати орган місцевого самоврядування, який представляє громаду, на території якої знаходиться спадкове майно, а також орган реєстрації актів цивільного стану та Пенсійний фонд.

Незалучення до участі в справі особи, яка повинна бути обов`язково залучена - може свідчити про необгрунтованість заявлених вимог із відповідними правовими наслідками.

Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності. Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вимогами статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до частини 3 статті 138 СК України до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Оскільки народження дітей було зареєстровано Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 червня 2020 року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, які долучені до позовної заяви, строк позовної давності до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дітей сплинув 11 червня 2021 року.

Частиною 5 статті 267 ЦК України визначено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Однак, представником позивачки клопотання про поновлення строку позовної давності не заявлено та не наведено обгрунтувань пропуску такого строку, що є підставою для відмови у прийнятті до розгляду заявленого позову.

Дані обставини унеможливлюють відкриття провадження по справі, оскільки позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Відповідно до статті 185 ЦПК України якщо заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення заяви без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Враховуючи викладені в мотивувальній частині ухвали вимоги та керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рокитнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання даної ухвали, для усунення зазначених недоліків.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тел. моб. НОМЕР_2 ;

представник позивача: адвокат заліський Богдан Сергійович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4578/10 від 21.11.2011, адреса для листування: АДРЕСА_3 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6 , тел. моб. НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рокитнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса місцезнаходження: 09601, Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул. Першотравнева, 4.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА