Справа № 206/3875/22
Провадження № 2/206/197/23
28.04.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря судового засідання Сливчук В.В.,
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,
І. Стислий виклад позиції представника позивача та третьої особи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є колишнім чоловіком позивача з яким вона перебувала у шлюбі з 24.07.2010. Шлюб було розірвано рішення Самарсокго районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2018. Від спільного життя позивач та відповідач мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2017 з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.06.2022 складає 172554,50 грн. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Розмір пені за період з 04.07.2017 по 30.09.2022 станом на 01.12.2022 складає 1470905,55 грн. Враховуючи викладене, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 04.07.2017 по 30.09.2022 станом на 01.12.2022 в розмірі 172554,50 грн. (а.с. 1-4).
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, у судові засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався.
Представник третьої особи направила на адресу суду копію матеріалів виконавчого провадження № 64039226. Крім того, від представника третьої особи надійшла заява, відповідно до якої остання просила розгляд справи проводити без участі представника третьої особи та вирішити питання по даній справі на розсуд суду, згідно чинного законодавства (а.с. 46-64, 69-70).
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
05.12.2022 представник позивача звернулась до суду із позовною заявою з додатками (а.с. 1-12).
23.01.2023 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.02.2023 (а.с. 17).
01.02.2023 підготовче судове засідання відкладено на 13.02.2023 у зв`язку із перебуванням судді у відпустці (а.с. 20).
13.02.2023 підготовче судове засідання відкладено на 01.03.2023 у зв`язку з неявкою відповідача (а.с. 24).
01.03.2023 підготовче судове засідання відкладено на 29.03.2023 у зв`язку з неявкою відповідача (а.с. 30).
29.03.2023 підготовче судове засідання відкладено на 12.04.2023 у зв`язку з ненадходженням від третьої особи відповіді на запит та неявкою відповідача (а.с. 41).
11.04.2023 на адресу суду від представника третьої особи надійшла заява, відповідно до якої представник просила розгляд справи проводити без участі представника третьої особи та вирішити питання по даній справі на розсуд суду, згідно чинного законодавства. Крім того, представник третьої особи направила копії виконавчого провадження № 64039226 (а.с. 46-64).
12.04.2023 судом закінчені підготовчі дії, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.04.2023 (а.с. 65).
26.04.2023 на адресу суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника та вирішення питання по даній справі на розсуд суду, згідно чинного законодавства (а.с. 69-70).
У судові засідання призначені 01.02.2023, 13.02.2023, 01.03.2023, 29.03.2023, 12.04.2023 та 28.04.2023, відповідач, який повідомлявся належним чином про дату та час судового засідання, не з`явився, в зв`язку із чим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
28.04.2023 заслухано виступ зі вступним словом представника позивача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи (а.с. 72).
28.04.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини заочного рішення суду (а.с. 73).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначені: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1107, серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
Відповідно до копії рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2017, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з ОСОБА_3 стягнуто на користі ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 04.07.2017 до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (а.с. 7).
Згідно копії рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2018, шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований 24.07.2010 Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис за № 381) - розірвано (а.с. 7).
06.01.2021 державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64039226 на підставі виконавчого листа № 206/3458/17, виданого 16.07.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно (а.с. 51-52).
18.05.2021 у виконавчому провадженні № 64039226 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (а.с. 49-50).
04.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні № 64039226 у зв`язку із тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_3 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку складає 135307,25 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с. 53-54).
04.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у виконавчому провадженні № 64039226 у зв`язку із тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_3 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку складає 135307,25 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с. 55-56).
04.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії у виконавчому провадженні № 64039226 у зв`язку із тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_3 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку складає 135307,25 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с. 57-58).
04.10.2021 державним виконавцем було направлено на адресу ОСОБА_3 повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з тим, що у ОСОБА_3 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку складає 135307,25 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с. 59).
04.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 64039226 у зв`язку із тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_3 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку складає 135307,25 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с. 60-61).
04.10.2021 державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було направлено на адресу ОСОБА_3 повідомлення щодо можливості притягнення боржника до кримінальної відповідальності, оскільки станом на 01.10.2021 заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 206/3458/17 виданого 16.07.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 аліментів складає суму у розмірі 135307,25 грн. ОСОБА_3 було запропоновано ознайомитись із виконавчим документом, розрахунком заборгованості чи іншими документами у Соборному відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 47-48).
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 64039226, ОСОБА_3 має сукупний розмір заборгованості за період з 2017 року по 2022 рік - 172554,50 грн. (а.с. 8-9).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 64039226, ОСОБА_3 має сукупний розмір заборгованості станом на березень 2023 року за період 2017 року по березень 2023 року - 193614,50 (а.с. 62-63).
Розмір пені за період з 04.07.2017 по 30.09.2022 станом на 01.12.2022 складає (за 1948 днів): 151366,92+416140,90+380 928,74+266 720,10+197 974.29+57 774,60=1 470 905,55 грн., згідно наступного розрахунку:
липень 1348,25 х1% = 13,48 х 1948 = 26 259,04 грн
серпень 1348,25 х1% = 13,48 х 1917 = 25 841,16грн
вересень 1348,25 х1% = 13,48 х 1887 = 25 436,76 грн
жовтень 1348,25 х1% = 13,48 х 1856 = 25 018,88 грн
листопад 1348,25 х1% = 13,48 х 1826 = 24 614,48 грн
грудень 1348,25 х1% = 13,48 х 1795 = 24 196,60 грн
Всього: 151 366,92 грн
березень 2169,75 х 1% = 21,70 х 1705 = 36 998,50 грн
квітень 2169,75 х 1% = 21,70 х 1675 = 36 347,50 грн
травень 2169,75 х1% = 21,70 х 1644 = 35 674,80 грн
червень 2169,75 х1% = 21,70 х 1614 = 35 023,80 грн
липень 2169,75 х1% = 21,70 х 1583 = 34 351,10 грн
серпень 2169,75 х1% = 21,70 х 1552 = 33 678,40 грн
вересень 2169,75 х 1% = 21,70 х 1522 = 33 027,40 грн
жовтень 2169,75 х 1% = 21,70 х 1491 = 32 354,70 грн
листопад 2169,75 х 1% = 21,70 х 1461 = 31 703,70 грн
грудень 2169,75 х 1% = 21,70 х 1430 = 31 031,00 грн
Всього: 416 140,90 грн
січень 2316,00 х 1% = 23,16 х 1399 = 32 400,84 грн
лютий 2316,00 х 1% = 23,16 х 1371 = 31 752,36 грн
березень 2316,00 х 1% = 23,16 х 1340 = 31 034,40 грн
квітень 2523,50 х 1% = 25,24 х 1310 = 33 064,40 грн
травень 2523,50 х 1% = 25,24 х 1279 = 32 281,96 грн
червень 2523,50 х 1% = 25,24 х 1249 = 31 524,76 грн
липень 2689,25 х 1% = 26,89 х 1218 = 32 752,02 грн
серпень 2689,25 х 1% = 26,89 х 1187 = 31 918,43 грн
вересень 2689,25 х 1% = 26,89 х 1157 = 31 111,73 грн
жовтень 2832,25 х 1% = 28,32 х 1126 = 31 888,32 грн
листопад 2832,25 х 1% = 28,32 х 1096 = 31 038,72 грн
грудень 2832,25 х 1% = 28,32 х 1065 = 30 160,80 грн
Всього: 380 928,74 грн
січень 2740,75 х 1% = 27,41 х 1034 = 28 341,94 грн
лютий 2740,75 х 1% = 27,41 х 1005 = 27 547,05 грн
березень 2740,75 х 1% = 27,41 х 974 = 26 697,34 грн
квітень 2605,75 х 1% = 26,06 х 944 = 25 875,04 грн
травень 2605,75 х 1% = 26,06 х 913 = 23 792,78 грн
червень 2605,75 х 1% = 26,06 х 883 = 23 010,98 грн
липень 2923,50 х 1% = 29,24 х 852 = 24 912,48 грн
серпень 2923,50 х 1% = 29,24 х 821 = 24 006,04 грн
вересень 2923,50 х 1% = 29,24 х 791 = 23 128,84 грн
жовтень 3095,00 х 1% = 30,95 х 760 = 23 522,00 грн
листопад 3095,00 х 1% = 30,95 х 730 = 22 593,50 грн
грудень 3095,00 х 1% = 30,95 х 699 = 21 634,05 грн
Всього: 266 720,10 грн
січень 3128,00 х 1% = 31,28 х 668 = 20 895,04 грн
лютий 3128,00 х 1% = 31,28 х 640 = 20 019,20 грн
березень 3128,00 х 1% = 31,28 х 609 = 19 049,52 грн
квітень 3293,00 х 1% = 32,93 х 579 = 19 066,47 грн
травень 3293,00 х 1% = 32,93 х 548 = 18 045,64 грн
червень 3293,00 х 1% = 32,93 х 518 = 17 057,74 грн
липень 3312,25 х 1% = 33,12 х 487 = 16 129,44 грн
серпень 3312,25 х 1% = 33,12 х 456 = 15 102,72 грн
вересень 3312,25 х 1% = 33,12 х 426 = 14 109,12 грн
жовтень 3510,00 х 1% = 35,10 х 395 = 13 964,50 грн
листопад 3510,00 х 1% = 35,10 х 365 = 12 811,50 грн
грудень 3510,00 х 1% = 35,10 х 334 = 11 723,40 грн
Всього: 197 974.29 грн
січень 3510.00 х 1% = 35.10 х 303 = 10 635.30 грн
лютий 3510.00 х 1% = 35.10 х 275 = 9 652.50 грн
березень 3510.00 х 1% = 35.10 х 244 = 8 564.40 грн
квітень 3510.00 х 1% = 35.10 х 214 = 7 511.40 грн
травень 3510.00 х 1% = 35.10 х 183 = 6 423.30 грн
червень 3510.00 х 1% = 35.10 х 153 = 5 370.30 грн
липень 3510.00 х 1% = 35.10 х 122 = 4 282.20 грн
серпень 3510.00 х 1% = 35.10 х 91 = 3 194.10 грн
вересень 3510.00 х 1% = 35.10 х 61 = 2 141.10 грн
Всього: 57 774,60 грн
Судом встановлено, що жодного доказу, який би свідчив про погашення відповідачем виниклої у нього заборгованості зі сплати аліментів та пені - матеріали справи не містять.
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.
Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На підставі вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно вимог ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів.
Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2017, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2017 та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з ОСОБА_3 стягнуто на користі ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 04.07.2017 до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Так, на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2017 було відкрито виконавче провадження № 64039226 щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільного сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.07.2017 та до досягнення дитиною повноліття.
Однак, відповідач аліменти у визначеному судом розмірі не сплачував з 04.07.2017 по теперішній час, навіть після низки винесених постанов державним виконавцем у виконавчому провадженні № 64039226 про арешта майна, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання тощо, боржника ОСОБА_3 , свій обов`язок як батька останній не виконував та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.06.2022 у розмірі 172554,50 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
Подібні висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19.
При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Суд, встановивши, що розмір неустойки (пені) за період з 04.07.2017 по 30.09.2022 станом на 01.12.2022 значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, приходить до обґрунтованого висновку, що із застосуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з 04.07.2017 по 30.09.2022 станом на 01.12.2022 - 172554,50 грн.
Так, відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
В свою чергу, практика Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010).
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1725,5 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 150, 155, 180, 181, 182, 191, 196 СК України, ст.ст. 8, 12 Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 81, 89 141, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 04.07.2017 по 30.09.2022 станом на 01.12.2022 в розмірі 172554,50 грн. (сто сімдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири гривні п`ятдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1725,5 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 08.05.2023.
Головуючий суддя: К.С. Маштак