Справа № 204/3602/23
Провадження № 2-з/204/41/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

19 квітня 2023 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на майно відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо: 33% статутного капіталу ТОВ «Іверсад», загальною вартістю 330 000 грн. власник ОСОБА_2 ; 17 % статутного капіталу ТОВ «Агро-Перспектива», загальною вартістю 2 040 грн. власник ОСОБА_2 ; 20 % статутного капіталу ФГ «Вікторія-Агро-ВК», загальною вартістю 2 000 грн. власник ОСОБА_2 ; 25 % статутного капіталу ТОВ «Фруктовий край», загальною вартістю 330 000 грн. власник ОСОБА_2 ; 100 % статутного капіталу ПП «Стальстройінвест», загальною вартістю 1 500 000 грн. власник ОСОБА_2 . В обґрунтування вимог зазначає, що предметом позову є стягнення з відповідачів боргу за розпискою у сумі 2 544 577 грн. Відповідачі з 17.07.2021 року своїх обов`язків, спрямованих на повернення йому боргу, не виконували. На його звернення фактично не реагують, що й змусило його звернутися до суду. Подружжя ОСОБА_5 за роки спільного життя придбали багато майна і на сьогоднішній день є платоспроможними людьми. На теперішній час у нього є об`єктивні підстави вважати, що у разі отримання інформації про подання ним позову, відповідачі з метою збереження свого майна просто його сховають, перепродують чи віддарують іншим особам, що ускладнить чи зробить неможливим виконання можливого рішення суду. Заява на розгляд судді Дубіжанської Т.О. передана 20 квітня 2023 року.

Дослідивши заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Судом встановлено, що позивачем подано позов про стягнення з відповідачів заборгованості за розпискою, за якою він дав ОСОБА_6 у борг 270 000 гривень.

При цьому, у своїй заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно відповідачів на загальну суму 2 164 040 грн. Таким чином, вбачається явна не співмірність заявленого розміру заходу забезпечення позову та розміру суми коштів наданої в борг.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із засновників ТОВ «Іверсад» є відповідач по праві ОСОБА_2 . Розмір його частки у статуному капіталі складає 330 000 грн.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідачів на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, суд вважає, що накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти у статуному капіталі підприємства, є не співмірним у даному випадку заходом забезпечення позову, оскільки арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошення заборони розпоряджатися, а в разі потреби в обмеженні права користування майном, а тому суд вважає, що неможливо накласти арешт на частку у статутному капіталі підприємства, оскільки це може перешкоджати господарській дійльності підприємства.

Оскільки, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, та у зв`язку з цим, вважає за необхідне накласти заборону на відчуження та вчинення будь-яких дій щодо перереєстрації 33% статутного капіталу ТОВ «Іверсад», загальною вартістю 330 000 грн., що належить відповідачу ОСОБА_2 , оскільки саме такий вид забезпечення позову зможе забезпечити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім арешту передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідача, та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення певних дій, а тому заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити частково.

Накласти заборону на відчуження та вчинення будь-яких дій щодо перереєстрації права власності на 33% статутного капіталу ТОВ «Іверсад», загальною вартістю 330 000 грн., власником яких є ОСОБА_2 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Дубіжанська