Справа № 372/156/23
Провадження № 2-419/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г. В.

при секретарі Куник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року позивачка звернулась до суду із позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що наразі вона є єдиним власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У даній квартирі окрім позивачки та її двох синів ще зареєстровані відповідачі. Однак, відповідачі фактично не проживають за вказаною адресою і ніколи не проживали, не сплачуть комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їх особисті речі у будинку відсутні. Відповідачам перешкоди у користуванні житлом не чинились, їх місце проживання чи перебування не відоме.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2006 року ОСОБА_1 , позивач по справі, придбала згідно договору купівлі-продажу житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки.

Придбавши даний був позивачка зареєструвалася в ньому, що підтверджується копією паспорту.

В кінці 2022 року ОСОБА_1 вирішила продати даний будинок та звернулась до відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Обухівської міської ради з заявою про зняття з реєстрації в будинку.

При розгляді даної заяви ОСОБА_1 повідомили, що крім неї та двох її синів в будинку зареєстровані відповідачі, в зв`язку з чим останній було роз`яснено право звернення до суду про визнання цих осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Дані особи, відповідачі по справі, в спірному будинку ніколи не проживали, всі витрати по утриманню будинку несла позивач по справі, що підтверджується відповідним актом депутата Обухівської міської ради Київської області.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так, згідно із статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно із частиною 4 статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника можуть бути визнано її інших осіб, якщо вони постиш о поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст.346 Цивільного Кодексу України, однією з підстав припинення права власності є відчуження власником свого майна. При цьому, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

Відповідачі, залишаючись зареєстрованими у будинку, власником якого є позивачка, є сторонніми для неї особами, які перешкоджають позивачці належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушують її права, як власника.

У відповідності до п. 26 «Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Установивши, що позивачка надала докази на підтвердження того, що відповідачі відсутні у належному позивачці будинку без поважних причин, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачують, у даному житловому будинку ніколи не проживали, доказів примусового їх виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачкою і відповідачами щодо збереження за ними права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачка довела заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню.

Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом.

Вимога щодо судових витрат позивачкою не заявлялось, то суд розглядає це питання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 280, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Висоцька Г.В.