Справа № 277/378/23
У Х В А Л А

"04" травня 2023 р. смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Гресько В.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей.

06.04.2023 року ухвалою судді по справі було відкрито провадження та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04.05.2023 року.

В судове засідання сторони не з`явилися, відповідач 01.05.2023 року надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про стягування з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 13000 грн. визнає частково, позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнає, просив надати йому термін 2 місяці для примирення.

Згідно з ч. 1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка заявила дві вимоги: про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ці вимоги не є основною та похідною одна від одної, тобто, вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від вирішення питання про стягнення аліментів на дітей. Крім того, діючими нормами процесуального права, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та, в зв`язку з цим, зупинення провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про стягнення аліментів, і як наслідок, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовної вимоги про стягнення аліментів.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову з додатками.

За положеннями ч. 6 ст.188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

З таких підстав, суд вважає за необхідне роз`єднати позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки це сприятиме всебічному розгляду та вирішенню справи у повній відповідності з чинним законодавством.

З даної справи слід виділити позовні вимоги про стягнення аліментів, залишивши позовні вимоги про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 188, 260, 261, 274 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Роз`єднати позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, виділивши позовну вимогу про стягнення аліментів в самостійне провадження.

Передати роз`єднані матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.А. Гресько