Справа № 148/10/23
Провадження №2/148/191/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2023 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Григоренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення боргу кредитом спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 звернувся до AT КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 25.10.2010. При підписанні анкети-заяви позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а Позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Позивачем 15.02.2022 направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Іськової Наталії Михайлівни та 31.05.2022 отримана відповідь Тульчинської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємцями померлого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачем 22.06.2022 до спадкоємців позичальника направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак вона залишена без задоволення.

Станом на дату смерті позичальника його заборгованість перед Банком за кредитним договором № б/н від 25.10.2010 становить 12654,03 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємців позичальника, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. У матеріалах справи є заява представника позивача про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику осіб.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Від них до суду надійшли письмові заяви, в яких вони позовні вимоги банку визнають в повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг в AT КБ «ПриватБанк» підписав Заяву № б/н від 25.10.2010, в якій підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 28) та отримав платіжну картку.

Встановлено судом і те, що взяті на себе за договором зобов`язання позивач перед позичальником ОСОБА_3 виконав в повному обсязі, надавши останньому можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, а позичальник користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою за договором б/н за період 25.10.2010-06.10.2022 (а.с. 18-26).

У відповідності до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку ОСОБА_3 свої зобов`язання перед банком не виконував належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 02.10.2022 становить 12654,03 грн., (а.с. 17).

Встановлено судом і те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Вінницької області (а.с. 60). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

На адресу Тульчинської державної нотаріальної контори 10.02.2022 АТ КБ «ПриватБанк» направив претензію кредитора, згідно якої банк просить включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 12654,03 грн. (а.с. 63).

Із повідомлення Тульчинської нотаріальної контори від 25.05.2022, адресованої позивачу та отримано останнім 31.05.2022, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Свідоцтва про право на спадщину не видавалися( а.с. 64).

Крім того, 02.06.2022 позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено лист-претензію, з вимогою сплатити заборгованість за договором від 25.10.2010, укладеним з ОСОБА_3 , в сумі 12654,03 грн. (а.с. 65).

З копії спадкової справи № 1070/2021, відкритої 24.12.2021 після смерті ОСОБА_3 , судом встановлено, що 24.12.2021 з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулася ОСОБА_2 , (а.с. 115). Також, встановлено, 01.04.2022 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся ОСОБА_1 (а.с. 115). Свідоцтва про право на спадщину за законом видано 01.11.2022 ОСОБА_2 18.12.2020 (а.с. 141), та свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано 22.02.2023 ОСОБА_1 (а.с. 161).

Крім того, 24.12.2021 з заявою про відмову від спадщини зверталась ОСОБА_4 (а.с. 119).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач дізнався про те, що після смерті позичальника ОСОБА_3 спадщину прийняли його дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1 з листа Тульчинської держнотконтори від 25.05.2022, та 02.06.2022 позивачем направлено лист - претензію про необхідність погашення заборгованості, тобто позивач протягом шести місяців, з дня коли він дізнався про прийняття спадщини, звернувся до спадкоємців з вимогою про відшкодування заборгованості за кредитним договором № без номера від 25.10.2010, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 , однак дана заборгованість відшкодована не була.

Відповідачі позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» визнали в повному обсязі, звернувшись до суду з відповідними заявами.

Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що спадкоємцями після смерті позичальника ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 , вимогу кредитором до спадкоємця пред`явлено вчасно, тобто в межах шести місяців після отримання інформації про прийняття спадщини відповідачем, а також враховуючи визнання позову відповідачами, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає можливим стягнути заборгованість на користь позивача.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню в рівних частках понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481 грн. ( а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, ч. 4 ст. 206, 211, 223, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», місцезнаходження якого: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, рах № НОМЕР_4 , , МФО 305299, у рівних частках заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.10.2010 в розмірі 12654 (дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні 03 (три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», місцезнаходження якого: вул. Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001, рах № НОМЕР_4 , , МФО 305299, у рівних частках судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: