Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1646/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий - суддя Надопта А.А. секретар судового засідання Стрижак О.М. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання прав і обов`язків забудовника,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання прав і обов`язків забудовника.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер колишній чоловік позивачки ОСОБА_2 , останнє місце проживання якого було: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця залишилось наступне спадкове майно: незавершений будівництвом будинок по АДРЕСА_1 , який не зданий в експлуатацію, рахується за ОСОБА_2 на підставі будівельного паспорта від 1998 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Королівської селищної ради Е.Е. Кльофа, згідно якого, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповів позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги на день смерті спадкодавця були: дружина ОСОБА_1 та троє дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України немає.

За життя спадкодавець не завершив будівництво та не здав будинок в експлуатацію.

Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами», складеного 30грудня 2022 року та підписаного керівником суб`єкта господарювання ОСОБА_5 , інвентаризаційна вартість будинку становить 292 856/двісті дев`яносто дві тисячі вісімсот п`ятдесят шість) гривень .Загальна корисна площа житлового будинку становить 160.5 кв.м., в тому числі житлова 71.9 кв.м.

Надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок позивач не має можливості, так як спадкодавець не завершив його будівництво і відповідно не ввів його в експлуатацію, тому позивач звернулася до Виноградівського районного суду із позовом про визнання за нею прав та обов`язків забудовника на вище вказаний житловий будинок.

Сторони по справі засобами поштового зв`язку, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідачі заявлені позивачем вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про визнання позову не суперечать Закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилаються позивачі в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання відповідачами позову прийнято судом.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 колишній чоловік позивачки останнє місце проживання якого було: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця залишилось наступне спадкове майно: незавершений будівництвом будинок по АДРЕСА_1 , який не зданий в експлуатацію, рахується за ОСОБА_2 на підставі будівельного паспорта від 1998 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Королівської селищної ради Е.Е. Кльофа, згідно якого, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповів позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги на день смерті спадкодавця були: дружина ОСОБА_1 та троє дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .

Спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України немає.

За життя спадкодавець не завершив будівництво та не здав будинок в експлуатацію.

Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами», складеного 30грудня 2022 року та підписаного керівником суб`єкта господарювання ОСОБА_5 , інвентаризаційна вартість будинку становить 292 856/двісті дев`яносто дві тисячі вісімсот п`ятдесят шість) гривень. Загальна корисна площа житлового будинку становить 160.5 кв.м., в тому числі житлова 71.9 кв.м.

Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

При зверненні в нотаріальну контору в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, державним нотаріусом була зареєстрована спадкова справа, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Згідно до ст. 1216, 1218 ЦК України, спадок приймається весь взагалі, прийняття частини спадщини не приймається. При цьому прийняття спадкоємцем частини спадщини означає прийняття всього належного йому спадщини, в чому б воно не полягало і де б не знаходилося.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті забудовника до завершення законного будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Тобто, до спадкоємців переходить не право власності на будинок, а права й обов`язки спадкодавця як забудовника незавершеного будівництва.

Пунктом 3.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 4 встановлено, що потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно вказаного листа ВССУ вказує, що визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування N 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.99 року N 12/5-126. 09.11.2018.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належать спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. "Якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом" такого висновку дійшов ВССУ у листі N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування".

У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року N 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Судом встановлено, що будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 відбувалось на підставі будівельного паспорта, виданого Виноградівською районною радою народних депутатів Закарпатської області 15.12.1998 року на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах (Рішення виконавчого комітету Королівської селищної ради від 02.12.1998 року № 87). Однак, житловий будинок не здано до сьогоднішнього в експлуатацію, тому до позивачки, як до спадкоємця переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за заповітом. Спадщину прийняля, оскільки звернулася із заявою до нотаріуса.

Діти спадкодавця, із заявами про прийняття спадщини до органів нотаріату не зверталися, а спадкоємців, передбачених ст.1241 ЦК України немає.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належним чином обґрунтовані, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі і за позивачем слід визнати права та обов`язки забудовника в цілому на житловий будинок з належними надвірними спорудами.

Позивач не вимагала відшкодування судових витрат, тому з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за заповітом на незавершений будівництвом (готовністю 47 %) житловий будинок з надвірними спорудами, загальною корисною площею 160,5 кв.м. в тому числі житловою площею 71,9 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 (житловий будинок літ.А, літня кухня літ.Б, вбиральня літ.В, господарська будівля літ.Г, свинарник літ.Д, ворота №1, огорожа №2 згідно технічного паспорта) з правом здачі в експлуатацію та отримання на ім`я ОСОБА_1 документів, що посвідчують право власності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта