Справа № 487/882/23
Провадження № 2/487/1077/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Трелі Г.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

14.02.2023 року адвокат Коренко Тетяна Володимирівна звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач тривалий час за місцем реєстрації не проживає.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року провадження у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 06 квітня 2023 року.

21.03.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 , в якому остання просила зупинити провадження по справі до набрання законної сили рішенням у справі №487/3328/22, посилаючись на те, що у провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться справа за її позовом до позивача про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення до нього.

24.04.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Кірюхіна О.М., у якому просив провести підготовче засідання 02.05.2023 без участі відповідача та її представника, розглянувши у ньому поставлене ними питання про зупинення провадження по справі, врахувавши при цьому, що ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання справ.

Представник відповідача адвокат Коренко Т.В. до підготовчого судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила провести підготовче засідання по справі без участі позивача та його представника. Проти клопотання відповідача про зупинення провадження заперечувала, у зв`язку з тим, вселення в житло є похідною вимогою і залежить від права особи на проживання, а визнання права на проживання встановлюються саме в справі №487/882/23.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно із частиною першою статті 15, частиною першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що для застосування того чи іншого способу захисту, суд має встановити характер спірних правовідносин, права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та факт їх порушення відповідачами.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12,13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Встановлено, що у провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва знаходиться цивільна справа № 487/3328/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення.

Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі № 487/3328/22 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. На цей час рішення суду за результатами розгляду позову у справі №487/3328/22 не ухвалено.

Як вбачається з позовної заяви у справі №487/3328/22 ОСОБА_2 просить суд усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом вселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, у цивільній справі № 487/882/23 ОСОБА_1 оспорює наявність у ОСОБА_2 права користування таким житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, наслідки розгляду цивільної справа №487/3328/22 прямо впливають на наслідки розгляду цивільної справи №487/882/23, оскільки пов`язані як за суб`єктним так і за предметним складом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що розгляд цивільної справи № 487/882/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є неможливим до набрання законної сили судовим рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва у справі № 487/3328/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому клопотання про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню.

Керуючись: ст.ст. 251, 253, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 487/882/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Зупинити провадження у справі №487/882/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до набрання законної сили рішенням по справі №487/3328/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення до Миколаївськоого апеляційного суду.

Суддя В.О. Гаврасієнко