Справа № 395/1084/22 Провадження № 2/395/46/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Володимира Орендовського,

з участю секретаря судового засідання Наталії Піддубній,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради про поновлення на посаді та стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивач звернувся з позовом до суду до Комунального некомерційного підприємства «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради про поновлення на посаді та стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що 27 вересня 2022 р. відповідач видав наказ №147-04-05 «Про попередження працівників КНП «Новомиргородська МЛ» Новомиргородської міської ради про зміну істотних умов праці, скорочення штатної чисельності та можливе вивільнення. Пункт 1 резолютивної частини вищенаведеного наказу передбачає: Попередити всіх медичних працівників КНП «Новомиргородська МЛ» Новомиргородської міської ради в тому числі і зовнішніх сумісників про зміни в організації виробництва і праці, істотних умов праці при продовженні роботи за цією спеціальністю, класифікацію чи посадою, які виражені в зміні системи та розмірів оплати праці, режиму роботи, встановлення та скасування неповного робочого часу, суміщення професій, чергування в стаціонарі та вдома. 28 вересня 2022 р. він отримав від відповідача два попередження про можливе вивільнення, як лікарю-хірургу за основним місцем роботи та лікарю з ультразвукової діагностики за внутрішнім сумісництвом. Відповідач повідомив його, що на час видачі повідомлення напідприємстві відсутні вакантні посади, які б могли бутизапропоновані йому для подальшого працевлаштування.

Згідно Додатку до наказу відповідача №147-04-05 від 27.09.2022р. «Про попередження працівників КНП «Новомиргородська МЛ» Новомиргородської міської ради про зміну істотних умов праці, скорочення штатної чисельності та можливе вивільнення, було попереджено: лікарів-хірургів консультативної поліклініки ОСОБА_2 та позивача (2 ставки); лікарів-хірургів у відділені хірургії та травматології з оперативним блоком ОСОБА_3 - завідуючий відділенням (1,0 ставки хірурга основної - вища категорія; 0,25 ставки лікаря-хірурга за сумісництвом; 0,25 ставки лікаря-ендоскопіста); ОСОБА_4 вища категорія (1 ставка лікаря-хірурга); ОСОБА_5 (0,25 ставки лікаря-хірурга за сумісництвом); ОСОБА_6 без категорії (1 ставка лікаря-хірурга); ОСОБА_7 без сертифіката та без категорії (0,25 ставки лікаря-хірурга стажиста за сумісництвом).

28 листопада 2022р. відповідач на бланку неіснуючого підприємства КНП «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської міської ради видав наказ №244-04-06 «Про звільнення ОСОБА_1 ». Згідно п.1 вищенаведеного наказу зазначено: «звільнити ОСОБА_1 лікаря-хірурга з займаної посади з 30 листопада 2022 р. згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників». Згідно п.1.1 вищенаведеного наказу зазначено: «звільнити ОСОБА_1 лікаря з ультразвукової діагностики за внутрішнім сумісництвом з займаної посади з 30 листопада 2022р. згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників». Підстава: наказ Відповідача «Про попередження працівників КНП «Новомиргородська МЛ» Новомиргородської міської ради про зміну істотних умов праці, скорочення штатної чисельності та можливе вивільнення від 27.09.2022р. №147-04-05.

Загалом 28 листопада 2022 року скорочено 2 лікаря-хірурга консультативної поліклініки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Позивач зазначив у позові, що відповідач не мав право його скорочувати і зазначати в повідомлені від 28.09.2022 р. про відсутність посад на підприємстві для працевлаштування так як у інших лікарів-хірургів: ОСОБА_3 наявні 0,25 ставки лікаря-хірурга за сумісництвом, ОСОБА_5 наявна 0,25 ставки; ОСОБА_7 наявні 0,25 ставки, а також наявна 1,75 ставки ургентного хірурга стаціонару, які розподілені на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 - по 0,65 ставки на лікаря-хірурга.

Відповідач не мав право його скорочувати з посади лікаря з ультразвукової діагностики за внутрішнім сумісництвом 0,25 ставки і зазначати у повідомлені від 28.09.2022р. про відсутність посад на підприємстві для працевлаштування так як у інших лікарів УЗД діагностики наявне наступне навантаження: ОСОБА_8 - 0,25 ставки, 2 категорія (мобілізована та в подальшому звільнена за ініціативою власника); ОСОБА_9 - 0,25 ставки, без категорії (працює з 2021 року); ОСОБА_10 - особа невідома, рахується в списках лікарів УЗД, але в лікарні не зявляється.

Згідно ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається в тому числі працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; особам з інвалідністю внаслідок війни. Згідно п.7 ч.1 ст.7 та п.14 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги особам з інвалідністю внаслідок війни єпереважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємств, установ, організацій. Згідно п.2.26 Додатку №14 Правил внутрішнього трудового розпорядку КНП «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської районної ради, забезпечити переважне право залишення на роботі при скороченні чисельності або штату за умови рівної продуктивності праці і кваліфікації в тому числі:а) особам, зазначеним у ст.42 КЗпП України;в) особам, що відпрацювали в установі понад 10 років;е) інвалідам; ж) та іншим категоріям працюючих визначених чинним законодавством.Згідно посвідчення інваліда війни серія НОМЕР_1 від 02.04.2018 р. позивач є інвалідом III групи - інвалідом війни.Доказом, що підтверджує дану обставину є вищенаведене посвідчення та довідка до акту огляду МСЕК від 06.03.2018 р.

З урахуванням вищенаведених обставин та норм матеріального права позивача не могли звільнити з займаних посад.

У період з 17 листопада по 06 грудня 2021 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні з приводу професійного захворювання гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Доказом, що підтверджує дану обставину є лист непрацездатності серія АЛГ № 089777, оригінал якого знаходиться у відповідача.Згідно листа Маловисківського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 15.12.2022 р. йому було повідомлено, що відповідач не надав Акт причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) форма П-4.Відповідач повинен оплатити позивачу лікарняний лист в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати в розмірі 17 753,00 грн.Всі накази відповідача, який є правонаступником ЦРЛ та РТМО, перелічені в даному позові погоджено юрисконсультом ОСОБА_11 , за підписання яких останній згідно своїх посадових інструкцій несе особисту відповідальність та підтверджує їх відповідність до Законів України.

З урахуванням наведеного позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ КНП «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради від 28 листопада 2022 р. № 244-04-06 «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити його на попередній роботі в КНП «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради на посаді лікаря-хірурга 1,0 ставки та на посаді лікаря ультразвукової діагностики 0,25 ставки;стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час перебування на лікарняному в розмірі 17753,00 грн.; стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Яушев В.В., посилаючись на обставини, викладені у позові, підтримали його, проте попросили суд стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час перебування на лікарняному в меншому розмірі ніж зазначено у позові, зокрема 8752 гривні 80 копійок, а не 17753 гривень.

Представники відповідача адвокат Бойко Я.Р. та Патока В.М. позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні та зазначили, що відповідачем дотримана процедура звільнення позивача. При цьому представник відповідача адвокат Бойко Я.Р. наполягала на тому, що рішення про скорочення штату відповідач приймає самостійно, з огляду на фактичне фінансування. Відзив на позов представники відповідача до суду не подали.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 30 березня 1999 р. розпорядженням голови Новомиргородської районної державної адміністрації позивач призначений на посаду головного лікаря Новомиргородської центральної районної лікарні (надалі ЦРЛ), що підтверджується копією трудової книжки позивача.

Відповідно до Розпорядження голови Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 30.11.2011р. № 901-р (надалі Розпорядження №901-р), позивача звільнено з посади головного лікаря Новомиргородської центральної районної лікарні з 06 грудня 2011 року на підставі пункту 1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням численності працівників Новомиргородської ЦРЛ.

30 грудня 2010 р. рішенням Новомиргородської районної ради № 40 «Про створення районного територіального медичного об`єднання» створене РТМО «Новомиргородське» (надалі РТМО) та затверджено статут. Згідно п.1.1 Статуту, РТМО є правонаступником всіх лікувально-профілактичних закладів району.

02 червня 2011р. Наказом Новомиргородської ЦРЛ №95-04-05 «Про реорганізацію Новомиргородської ЦРЛ та продовження трудових відносин медичних працівників ЦРЛ та Коробчинської ДЛ в новоствореній установі Районне територіальне медичне об`єднання «Новомиргородське» реорганізовано та знято з державної реєстрації Новомиргородську ЦРЛ. На її майновій базі створили нову юридичну особу - РТМО, яке об`єднує в собі всі лікувально-профілактичні заклади району з їх кількісною численністю працюючих, не допустивши зменшення численності працюючих, зазначених в затвердженому штатному розписі та займаних посад, чим продовжили трудову діяльність працівників відповідно до ч.3 ст.36 КЗпП України у даній установі на попередньо займаних посадах на тих же умовах.

З 07 грудня 2011 року позивач зарахований на посаду лікаря-хірурга РТМО «Новомиргородське». Крім того, позивачу були надані сумісництва лікаря прийомного відділення та лікаря УЗД. У трудових відносинах з відповідачем позивач перебував до 30 листопада 2022 р., що підтверджується копією трудової книжки позивача та копією наказу РТМО «Новомиргородське» від 01.03.2012 р. №15-04-06.

Згідно посвідчення інваліда війни серія НОМЕР_1 від 02.04.2018 р. позивач є інвалідом III групи - інвалідом війни.Доказом, що підтверджує дану обставину є вищенаведене посвідчення та довідка до акту огляду МСЕК від 06.03.2018 р.

22 лютого 2019 р. рішенням Новомиргородської районної ради № 463 «Про реорганізацію РТМО «Новомиргородське» проведено реорганізацію РТМО «Новомиргородське» шляхом перетворення в КНП «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської районної ради, дана установа не змінили свого виду діяльності та відповідно до Статуту є правонаступником.

31 грудня 2019 р. наказом КНП «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської районної ради № 1-04-05 «Про продовження (переведення) трудових відносин працівників РТМО «Новомиргородське» в створеному шляхом перетворення КНП «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської районної ради» розпочата робота КНП «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської районної ради з 1 січня 2020р. Згідно п.3 даного Наказу відповідно до ч.3 ст.36 КЗпП України продовжено трудову діяльність на попередньо займаних посадах на тих самих умовах всім працівникам, які працювали в РТМО «Новомиргородське» на момент перетворення без зменшення чисельності та будь-якого скорочення з числа працюючих.

24 грудня 2020 р. рішенням Новомиргородської міської ради № 23 «Про прийняття в комунальну власність Новомиргородської міської ради закладів охорони здоров`я» засновано та прийнято безоплатно з 01 січня 2021 р. в комунальну власність Новомиргородської міської ради комунальне некомерційне підприємство «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської районної ради та змінено повне найменування на комунальне некомерційне підприємство «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради.

25 червня 2021 року рішенням Новомиргородської міської ради № 284 затверджено Статут комунального некомерційного підприємства «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради.

27 вересня 2022 року відповідач видав наказ №147-04-05 «Про попередження працівників КНП «Новомиргородська МЛ» Новомиргородської міської ради про зміну істотних умов праці, скорочення штатної чисельності та можливе вивільнення. Пункт 1 резолютивної частини вищенаведеного наказу передбачає: Попередити всіх медичних працівників КНП «Новомиргородська МЛ» Новомиргородської міської ради в тому числі і зовнішніх сумісників про зміни в організації виробництва і праці, істотних умов праці при продовженні роботи за цією спеціальністю, класифікацію чи посадою, які виражені в зміні системи та розмірів оплати праці, режиму роботи, встановлення та скасування неповного робочого часу, суміщення професій, чергування в стаціонарі та вдома.

Згідно Додатку до наказу відповідача №147-04-05 від 27.09.2022р. «Про попередження працівників КНП «Новомиргородська МЛ» Новомиргородської міської ради про зміну істотних умов праці, скорочення штатної чисельності та можливе вивільнення, було попереджено: лікарів-хірургів консультативної поліклініки ОСОБА_2 (1 ставка лікаря-хірурга) та ОСОБА_1 (1 ставка лікаря-хірурга); лікарів-хірургів у відділені хірургії та травматології з оперативним блоком ОСОБА_3 - завідуючий відділенням (1,0 ставки хірурга основної та 0,25 ставки лікаря-хірурга за сумісництвом; 0,25 ставки лікаря-ендоскопіста); ОСОБА_4 (1 ставка лікаря-хірурга); ОСОБА_5 (0,25 ставки лікаря-хірурга за сумісництвом); ОСОБА_6 (1 ставка лікаря-хірурга); ОСОБА_7 (0,25 ставки лікаря-хірурга стажиста за сумісництвом).

28 вересня 2022 року позивач отримав від відповідача два попередження про можливе вивільнення як лікаря-хірурга за основним місцем роботи та лікаря з ультразвукової діагностики за внутрішнім сумісництвом. Відповідач повідомив позивача, що на час видачі повідомлення на підприємстві відсутні вакантні посади які б могли бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування, що підтверджується копією вищевказаного наказу та копіями попереджень на адресу позивача.

28 листопада 2022 року відповідач на бланку на той час не існуючого підприємства КНП «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської міської ради видав наказ №244-04-06 «Про звільнення ОСОБА_1 », що підтверджується копією вказаного наказу. Згідно п.1 зазначеного наказу звільнено ОСОБА_1 лікаря-хірурга з займаної посади з 30 листопада 2022 р. згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Згідно п.1.1 зазначеного наказу звільнено ОСОБА_1 лікаря з ультразвукової діагностики за внутрішнім сумісництвом з займаної посади з 30 листопада 2022р. згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Підстава: наказ «Про попередження працівників КНП «Новомиргородська МЛ» Новомиргородської міської ради про зміну істотних умов праці, скорочення штатної чисельності та можливе вивільнення від 27.09.2022р. №147-04-05.

Крім того, у період з 17 листопада по 03 грудня 2021 р. включно позивач перебував на стаціонарному лікуванні з приводу професійного захворювання гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Доказом, що підтверджує дану обставину є копія листа непрацездатності серія АЛГ № 089777 та копія виписки із медичної карти хворого №321636 (а.с.45, 46).

Згідно п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається в тому числі працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; особам з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно п.7 ч.1 ст.7 та п.14 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільгами осіб з інвалідністю внаслідок війни єпереважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємств, установ, організацій.

Згідно п.2.26 Додатку №14 Правил внутрішнього трудового розпорядку КНП «Новомиргородська районна лікарня» Новомиргородської районної ради забезпечено переважне право залишення на роботі при скороченні чисельності або штату за умови рівної продуктивності праці і кваліфікації в тому числі:а) особам, зазначеним у ст.42 КЗпП України;в) особам, що відпрацювали в установі понад 10 років;е) інвалідам; ж) та іншим категоріям працюючих, визначених чинним законодавством.

Згідно зі ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності або штату власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві (в установі, організації). При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 травня 2016 року № 6-3048цс15, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належним чином виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру вивільнення працівників у разі скорочення штату, яка передбачає: 1) повідомлення працівників не пізніше, ніж за два місяці; 2) пропонування працівнику всіх наявних вакантних посад, які були наявними на момент попередження працівника про звільнення та з`явилися протягом періоду з дня попередження до дня звільнення, а також існували безпосередньо станом на день звільнення, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації; 3) перевірку наявності у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці, тобто здійснення їх порівняльного аналізу за такими критеріями.

Аналогічний правовий підхід застосований в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 809/1353/16, від 13 березня 2020 року у справі № 813/2688/16.

При цьому, визначальним критерієм для встановлення наявності переважного права на залишення на роботі працівника при скороченні чисельності штату у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень його кваліфікації та продуктивність праці, а сімейний стан, стаж роботи та інші обставини, що надають право для залишення на роботі, враховуються лише у тому разі, коли працівники мають однакову кваліфікацію і продуктивність праці.

Під кваліфікацією розуміється здатність працівника виконувати завдання та обов`язки відповідної роботи.

Доказами більш високої кваліфікації можуть бути відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), підвищення кваліфікації, навчання без відриву від виробництва, винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, досвід трудової діяльності.

Про продуктивністю праці, як узагальнюючого показника її результативності, може свідчити збільшення обсягу виконуваної роботи, її якості, суміщення професій тощо. Однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника.

Таким чином, для порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів, про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника підлягають оцінюванню окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП.

Водночас, для виявлення працівників, які підлягають у першу чергу залишенню на роботі при скороченні штатів, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом складання відповідної довідки у довільній формі з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14-а, від 11 липня 2018 року у справі № 816/1232/17, від 17 березня 2020 року у справі № 826/510/16, від 02 червня 2020 року у справі №826/24208/15.

Отже, лише виконання роботодавцем усіх у сукупності вищезазначених гарантій реалізації працівником права на працю при скороченні штатів є підставою для правомірного звільнення, що не було зроблено відповідачем.

Вищезазначене дає підстави вважати, що звільнення позивача відбулось із порушенням встановленої чинним законодавством процедури.

У зв`язку з наведеним вище, з метою повного поновлення прав позивача та відновлення його становища до звільнення, суд приходить до висновку про визнання наказу від 28 листопада 2022 р. № 244-04-06 «Про звільнення ОСОБА_1 » незаконним та його скасування.

Що стосується доводів представника відповідача про те, що відповідач самостійно встановлює чисельність працівників і штатний розпис, то необхідно зазначити наступне.

Згідно ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Законодавством не вимагається будь-яке технічно-економічне обґрунтування рішення про скорочення штату.

При цьому судом врахована позиція ВС, викладена у постанові від 28.03.2019 у справі № 755/3495/16-ц, та питання правомірності визначення структури підприємства, скорочення його штату та чисельності працівників не досліджувалось, оскільки це є виключною компетенцією підприємства.

Дослідженню у судовому засіданні підлягало виключно питання, яке є правом працівника оспореня правомірності його звільнення.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за час перебування на лікарняному, період якого, як встановлено судом, був меншим, ніж зазначено у позові, зокрема тимчасова непрацездатність позивача була з 17 листопада 2021 року по 03 грудня 2021 року включно, то суд вважає, що така позовна вимога не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачем та його представником під час розгляду справи не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б у своїй сукупності дали змогу зробити висновок, що позивачу дійсно не була виплачена заробітна плата за вказаний період у розмірі 8752 гривні 80 копійок.

Враховуючи наведене вище, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто за дві позовні вимоги, у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок (1073, 60 грн. х 2) підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради про поновлення на посаді та стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ КНП «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради від 28 листопада 2022 р. № 244-04-06 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на попередній роботі в Комунальному некомерційному підприємстві «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради на посаді лікаря-хірурга 1,0 ставки та на посаді лікаря ультразвукової діагностики 0,25 ставки.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Допустити рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-хірурга 1,0 ставки та на посаді лікаря ультразвукової діагностики 0,25 ставки до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений15 травня 2023 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області Володимир Орендовський