Провадження №2/447/137/23
Справа №447/2953/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

27.04.2023 Миколаївський рай онний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Венгер Л.М.,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач подав до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 06.08.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 600/07-166, за умовами якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 250 000 грн. Проте, відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання не виконав належним чином , в результаті чого у нього станом на 04.11.2022 виник боргу в розмірі 163 401,76 грн. заборгованість за кредитом та 76 725,99 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується оригіналом розрахунку заборгованості. З врахуванням наведеного, позивач просить суд задоволити позов та стягнути з відповідача на користь позивача 163 401,76 грн. заборгованість за кредитом, 76 725,99 грн. заборгованість за відсотками та судові витрати.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки як зазначив позивач ним ОСОБА_1 сплатив в період з 27.05.2016 по 11.02.2022 грошові коти в сумі 396 611,31 грн., вказавши при цьому, що 282 380,72 грн. зараховані в погашення відсотків за користування кредитом та лише 114 230,59 грн. у погашення основної заборгованості. При цьому, відповідач вказує, що позивачем не враховано, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 п.п 3.3.7, 3.3.8 кредитного договору, банк 19.08.2013 звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки , якою було забезпечено виконання обов`язків відповідача за кредитним договором від 06.08.2007, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна, задоволено вимоги банку про погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10.04.2014 у справі № 447/2734/13-ц позов задоволено, а надалі виконання рішення суду було відстрочено на два роки.

Відповідач вказує, що у зв`язку з тим, що строк кредитування за кредитним договором від 06.08.2007 сплив у 2013 році, банк безпідставно продовжував нарахування процентів за користування коштами та спрямовував сплачені відповідачем кошти на погашення процентів, а не основного боргу та штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України.

Як зазначено відповідачем у відзиві на позов, оскільки ним було сплачено суму заборгованості в розмірі 396 611,31 грн за період з 27.05.2016 по 11.02.2022, яка визнається позивачем у позовній заяві та додаткового доказування не потребує, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідач відповіді на відзив на позовну заяву не подав , надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та розшифровку сплачених коштів по кредитному договору від 06.08.2007 згідно розрахунків банку, яку просив долучити до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 20.03.2023 змінено найменування сторони відповідача у цивільній справі № 447/2953/22 з Акціонерного товариства «Альфа- Банк», , місцезнаходження юридичної особи: вулиця Велика Васильківська, будинок 100, місто Київ, Україна, поштовий індекс: 03150, на найменування Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», , місцезнаходження юридичної особи: вулиця Велика Васильківська, будинок 100, місто Київ, Україна, поштовий індекс: 03150.

Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

Відповідно до матеріалів справи, 06.08.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір №600/07-166 від 06.08.2007, за умовами якого останньому надано кредит в сумі 250 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних з кінцевим терміном повернення 06.08.2022. Відповідач, як позичальник, згідно з умовами кредитного договору зобов`язувався точно в строки, обумовлені цим договором, повертати кредит в сумі 250 000 грн, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором.

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору від 06.08.2007 в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги позичальник забезпечує укладення між позичальником, майновим поручителем та кредитором іпотечного договору, за умовами якого передається кредитору в іпотеку будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.п. 3.3.7, 3.3.8. договору кредиту, ОСОБА_1 взяв на себе зобов"язання сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4, 2.5. цього договору, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.1.1. договору.

Відповідно до п. 3.3.9. кредитного договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит , погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, передбачених п.п. 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 4.5.,5.4. цього договору.

За умовами кредитного договору, у разі порушення (неналежного виконання) позичальником ( ОСОБА_1 ) обов`язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) (п. 4.5. кредитного договору).

Надалі між сторонами укладалися договори про внесення змін до договору кредиту від 06.08.2007.

Відповідно до статуту АТ «Альфа-Банк», затвердженого 26.11.2019, останній є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк».

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ " Укрсоцбанк" у вересні 2013 року звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги зокрема, невиконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) кредитного договору від 06.08.2007 в частині погашення кредиту із нарахованими процентами, покликаючись при цьому на п.п. 3.3.8, 3.3.9 кредитного договору щодо обов`язку позичальника достроково повернути кредитні кошти.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10.04.2014 у справі № 447/2734/13-ц позов ПАТ " Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_1 задоволено,

звернено стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 06.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алексєєвою Г.М. за реєстровим №3050, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 наступного нерухомого майна:

- земельну ділянку площею 0,0634 га, що розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0047, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку і господарських будівель;

- будинок АДРЕСА_1 , що складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 68,9 кв.м., в тому числі : кам"яний сарай "Б", кам"яна вбиральня " В", металевий навіс "Г" , огорожа "1", ворота " 2", огорожа "3", замощення "І", колодязь "К",

шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження ( п.4.6.2. Іпотечного договору) з початковою ціною встановленою на рівні , не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог ПАТ " Укрсоцбанк".

За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк" згідно Договору кредиту №600/07-166 від 06.08.2007р. укладеного між Публічним акціонерним товариством " Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 в розмірі 303326,52 грн. в тому числі : 277632,37 грн. заборгованість за кредитом та 22823,52грн. заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, 1812,61 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 988,37грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, 53,98 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом та 15,66 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3033,26 грн. судового збору.

Як встановлено судом при прийнятті рішення у справі № 447/2734/13-ц, оскільки заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 13.08.2013 складає 303 326, 52 грн, що є більшим розміру отриманого кредиту, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , третя особи ОСОБА_1 та звернув стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 06.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Алексєєвою Г.М. за реєстровим № 3050, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,0634 га, що розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0047, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку і господарських будівель; будинок АДРЕСА_1 , що складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 68,9 кв.м., в тому числі : кам"яний сарай "Б", кам"яна вбиральня " В", металевий навіс "Г" , огорожа "1", ворота " 2", огорожа "3", замощення "І", колодязь "К". За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна задоволив вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» згідно договору кредиту №600/07-166 від 06.08.2007, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 в розмірі 303326,52 грн.

Надалі, ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 02.09.2014 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10.02.2014 у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.11.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, скасовано ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 02.09.2014 та постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10.02.2014 у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, відстрочено виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10.02.2014 на 2 роки.

Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку, позивач просить стягнути з відповідача за період з 27.05.2016 по 03.11.2022 заборгованість за кредитом у розмірі 163 401,76 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 76 725,99 грн, разом 240 127,75 грн.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Подібні правові позиції, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16- ц , в якій заначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Враховуючи, що банк у 2013 році, до закінчення кінцевого терміну повернення кредитної заборгованості (до 06.08.2022) звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором від 06.08.2007 та за рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна просив задоволити вимоги ПАТ « Укрсоцбанк» згідно з договором кредиту №600/07-166 від 06.08.2007, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 в розмірі 303326,52 грн. в тому числі: 277 632,37 грн. заборгованість за кредитом та 22823,52 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, 1812,61 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 988,37грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, у 53,98 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом та 15,66 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками тобто з вимогою про дострокове повернення кредиту, строк користування яким сплив відповідно до п. 4.5. кредитного договору від 06.08.2007, а тому у банку було відсутнє право нараховувати проценти за користування кредитними коштами ОСОБА_1 за умовами кредитного договору від 06.08.2007 та зараховувати їх на погашення процентів за кредитним договором від 06.08.2007 за період заявлений до стягнення у цій справі.

Відтак, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 163 401,76 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 76 725,99 грн є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

У звязку з відмовою у позові судовий збір слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив :

У задоволенні позову Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

Строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач : Акціонерне товариство "СЕНС БАНК", , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , Стрийський

Повний текст рішення складено 02.05.2023

Суддя Друзюк М. М.