ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/4817/20/23 Доповідач - Гірський Б.О.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2023 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд у складі:
Головуючого - Гірський Б.О.
Суддів - Костів О. З., Хома М. В.,
за участю секретаря - Панькевич Т.І.
у відсутності сторін
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2022 року позов КС "Істок" задоволено частково.
Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Істок» заборгованість за договором про споживчий кредит №ДКВ-2905 від 24 листопада 2020 року за період з 26 березня 2020 року до 31 липня 2021 року на загальну суму 168840 гривень 05 копійок.
У іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто у рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Істок» судові витрати у виді судового збору у сумі 2532 гривні 60 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Істок» судові витрати у виді судового збору у сумі 580 гривень 77 копійок.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2022 року залишено без задоволення.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 плати за надання кредиту, заборгованості по відсотках та штрафу скасовано.
Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог кредитної спілки "Істок" до ОСОБА_1 про стягнення плати за надання кредиту, заборгованості по відсотках та штрафу.
Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2022 року в частині стягнення заборгованості за сумою (тілом) кредиту та компенсації згідно з ч.2 ст.625 ЦК України змінено, зменшено суму стягнення заборгованості за сумою (тілом) кредиту з 44 288 грн. 08 коп. до 38 210 грн., суму компенсації, згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, з 67 541 грн. 15 коп. до 17 587 грн. 07 коп.
Стягнуто з кредитної спілки "Істок" в користь ОСОБА_1 3268 гривень сплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги.
10.04.2023 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з КС "Істок" витрати на правничу допомогу в даній справі в розмірі 10 000 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що згідно договору №16/12_22 про надання правничої допомоги від 16.12.2022 року його інтереси в суді апеляційної інстанції представляла адвокат Ходюк К.М.
Згідно договору за правову допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 10 000 грн.
18.01.2023 року ОСОБА_1 сплатив адвокату Ходюк К.М. 10 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією.
ОСОБА_1 просив розглянути заяву у його відсутності та відсутності його представника.
24.04.2023 року від КС "Істок" надійшла заява про розгляд справи без участі представника кредитної спілки.
В судове засідання сторони не з`явились.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів заявника, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (частини 1 ст. 133 ЦПК України).
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У частині обґрунтованості понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у заявленому розмірі, суд враховує положення ч.4 ст.137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Ходюк К.М. укладено договір №16/12_22 про надання правничої допомоги від 16 грудня 2022 року.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду справа № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).
Згідно договору від 16.12.2022 року сторони погодили, що за правову допомогу, передбачену п.1.2. договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 10 000 грн (п.4.2. договору).
Відповідно до акту приймання-передачі надання послуг правової допомоги від 04 квітня 2023 року адвокатом надано послуги щодо перегляду заочного рішення у даній справі.
Загальна вартість послуг складає 10 000 грн.
З платіжної інструкції №124190199 від 18.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив Ходюк К. 10 000 грн.
Представником відповідача до закінчення судових дебатів у справі в суді апеляційної інстанції зроблено відповідну заяву про подання доказів (договорів, рахунків тощо) щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.
Відповідачем подано, протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та надано докази направлення такої заяви разом із додатками позивачу (а.с.72 т.2).
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Питання гонорару визначено сторонами у вищевказаному договорі про надання правничої допомоги.
ОСОБА_1 надав суду докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21).
Разом із цим, КС "Істок" не подавала до суду заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, які відповідач просив з них стягнути.
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
З урахуванням наведеного, беручи до уваги співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, відсутності заперечень позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 137, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 травня 2023 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Костів О.З.