Справа № 536/366/23
Провадження № 2/536/333/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря судового засідання Таран І. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кременчук за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 , зареєстрованого 10 листопада 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1397, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 24 лютого 2023 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства не ведуть. Подружжя має неповнолітню дитину ? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить його інтересам.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 березня 2023 року відкрито провадження у справі №536/366/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище ? ОСОБА_4 .

У зв`язку із неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що шлюб між сторонами у цій справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 10 листопада 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №1397.

У шлюбі подружжя має неповнолітню дитину ? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 19 березня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №346.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися.

З`ясувавши дійсні підстави позову про розірвання шлюбу, ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У поданій до суду заяві про розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_2 просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище ? ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає за можливе після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Ураховуючи, що у позовній заяві позивач просить судові витрати залишити за ним, тому суд відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України не здійснює розподіл судових витрат.

Однак, зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 265, 268, 273, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 листопада 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1397 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 24 лютого 2023 року) між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, сплачених за квитанцією №0.0..1 (код квитанції 9298-6496-7604-1868) від 06 березня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 .

СуддяЖ. О. Даніліна