ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року м. Одеса

справа № 501/3117/22

провадження № 22-ц/818/5954/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Кутурланова О.В., Приходько Л.А.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , подану від імені заявника адвокатом Чумаченком Святославом Олександровичем, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 грудня 2022року, прийнятого під головуванням судді Смирнова В.В.,

встановив:

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 грудня 2022року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку набувальної давності на квартиру АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ставить питання про скасування судового рішення від 15 грудня 2022року та прийняття у справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Скарга мотивована тим, що апелянт разом із малолітньою донькою набули право користування квартирою АДРЕСА_1 , в якій були зареєстровані. Ухвалене у справі рішення суду стосується прав та інтересів апелянта та її доньки, які не були залучені до участі у справі. Також розгляд справи відбувся за відсутності власника квартири у особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

Разом із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чумаченко С.О., подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,1 кв м, житловою площею 37,00 кв м, право власності на яку 07 лютого 2023року зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі оскаржуваного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 грудня 2022року.

В обґрунтування заяви адвокат зазначив, що на теперішній час існує ймовірність, що ОСОБА_3 , яка набула право власності на спірну квартиру може здійснити її відчуження, що може призвести до утруднення або унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

На підтвердження цих обставин надано роздруківку оголошення в мережі інтернет про продаж 3-кімнатної квартири по АДРЕСА_2 , яка за технічними характеристиками відповідає спірній квартирі, зареєстроване право користування якою належало ОСОБА_1 та її малолітній дитині.

Частиною першою ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , подану від імені заявника адвокатом Чумаченком С.О., про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявників від можливих недобросовісних дій з боку інших особі, які беруть участь у розгляді справи з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь заявника, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших учасників справи (у разі оскарження рішення суду особою, яка не приймала участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси) або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог заявника. Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача/заявника, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно (с.150 ч.1 п.1 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним заявленій вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Встановлено, що предметом позову у справі є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,1 кв м, житловою площею 37,00 кв м, право власності на яку 07 лютого 2023року зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі оскаржуваного в апеляційному порядку рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 15 грудня 2022року.

Звернувшись до суду апеляційної інстанції із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 , діючи через свого представника, зазначала, що вона та її малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набули право користування спірною неприватизованою квартирою, в якій були зареєстровані. Ця квартира є їх єдиним місцем проживання. Всупереч вимогам чинного законодавства квартира на підставі оскаржуваного судового рішення від 15 грудня 2022року вибула з їх користування та право власності на спірне нерухоме майно 07 лютого 2023року зареєстровано за ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), яка за наведених обставин може відчужити квартиру на користь третіх осіб або вчинить інші дії, що ускладнять поновлення законних прав та інтересів заявника.

Зібранні у справі докази свідчать про наявність між сторонами спору щодо зазначеного нерухомого майна, та реальну можливість його відчуження ОСОБА_3 , за якою це майно зареєстровано як за одноосібним власником, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно. Обраний позивачем вид забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами, невжиття таких заходів може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення в подальшому виконання судового рішення.

Керуючись ст.149-153, 352, 365, 381, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , подану від імені заявника адвокатом Чумаченком Святославом Олександровичем, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,1 кв м, житловою площею 37,00 кв м, право власності на яку 07 лютого 2023року зареєстровано за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Копію постанови про забезпечення позову направити заявнику та відповідним державним та іншим органам для вжиття заходів щодо негайного виконання ухвали суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : О.В. Кутурланова

Л.А. Приходько