Провадження № 2-о/344/384/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 cерпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Бурянна Н.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

в заяві вказано, що 03.01.2001 року заявник зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , у відділі РАГСУ Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №3. Від спільного подружнього життя народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім. Заявник проживає разом з сином ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , однак син застосовує щодо заявника фізичне насилля, завдає тілесних ушкоджень, висловлюється нецензурною лайкою, внаслідок чого декілька разів викликав поліцію з метою фіксації вказаних обставин. ОСОБА_2 переслідує заявника, ходить за ним на роботу, дзвонить з погрозами, пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2022 року, ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів дозодів громадян. По факту конфлікту ОСОБА_2 заподіяв тілесних ушкоджень заявнику, до матеріалів заяви долучено довідку №4556 від 05.07.2022 року про нанесення тілесних ушкоджень та рентген знімок. Постановою Івано-Франківського міського суду вано-Франківської області від 04 квітня 2023 року ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Однак ОСОБА_2 продовжує переслідувати заявника. По факту чергового конфлікту ОСОБА_2 заподіяв тілесних ушкоджень. Оскільки протиправні насильницькі дії продовжуються, заявник змушений звернутись за захистом до суду.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, що в ній зазначені, надав пояснення про те, що син, ОСОБА_2 , не дає спокійного проживати, застосовує щодо нього постійні цькування та вчиняє дії, що викладені в заяві. Просив задовольнити заяву та застосувати до ОСОБА_2 заходи тимчасового обмеження його прав.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотань щодо реалізації своїх прав суду не надано.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 заявник, ОСОБА_1 , зареєстрований батьком ОСОБА_2 .

Постановою від 02серпня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

До матеріалів справи долучені довідки №4556 та довідка №815, в яких засвідчено тимчасову непрацездатність у зв`язку з травмами, та рентген знімок.

Постановою від 04 квітня 2023 року ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_4 , яка є дружиною заявника, ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 .

Розділом IV глави 13 Цивільного процессуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидіюдомашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland» [GC], n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити частково;

видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців, з визначення заходів тимчасового обмеження його прав у виді:

1)заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати у місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 ;

2)заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб;

3)заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтись на місце працевлаштування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 в його робочий час;

Копію рішення направити до підрозділу органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, до виконавчого органу Івано-Франківської міської ради.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.