ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1494/22 Номер провадження 22-ц/814/2871/23Головуючий у 1-й інстанції Киричок С.А. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамов П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У серпні 2022 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди б/н від 09.09.2015 (з додатковою угодою до договору оренди землі б/н від 09.09.2015) укладеного між ним та ТОВ «Агро-Край»; стягнути з відповідача заборгованість з виплати орендної плати згідно з договором оренди за 2021 рік та на момент розірвання договору; стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати згідно з Договором оренди землі б/н від 09.09.2015 (з Додатковою угодою до Договору оренди землі б/н від 09.09.2015) за 2021 рік на дату винесення рішення в сумі 11 575,75 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 суму понесених ним судових витрат в сумі 992,40 грн.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі ТОВ «Агро-Край» прохали рішення місцевого суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказували, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992 грн за вимогу немайнового характеру, хоча позовні вимоги містили вимоги як майнового, так і немайнового характеру, що є порушенням вимог Закону України «Про судовий збір».

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідала вимогам процесуального права та не містила обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Зазначили, що до позовної заяви ОСОБА_1 не було додано жодного доказу на підтвердження наявності заборгованості за договором оренди, а судове рішення ґрунтується виключно на довідці, виданій відповідачем.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом установлено, що 09 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Стандарт Агро» було укладено договір оренди землі б/н. Об`єктом оренди є земельна ділянка площею 2,8077 га, що знаходиться на території Рашівської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем вищевказаної земельної ділянки є позивач.

У подальшому між позивачем та ТОВ «Агро-Край» було укладено додаткову угоду, якою було змінено орендаря на ТОВ «Агро-Край».

Згідно з п. 11 Договору орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі.

Як вбачається з наданої відповідачем довідки розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати по договору оренди землі за 2021 рік складає 11 575,74 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що на час ухвалення рішення відповідач не сплатив суму орендної плати за 2021 рік, а строк виплати орендної плати за 2022 рік ще не наступив, підстави для розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2022 рік відсутні.

У частині стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2021 рік позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки наявність заборгованості не заперечується відповідачем згідно з наданої довідки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо суті спору

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами першою та другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Як вбачається з договору оренди землі від 09 вересня 2015 року, укладеного між сторонами (п. 9), визначено розмір орендної плати - 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка повинна бути сплачена до 31 грудня поточного року.

В ході розгляду справи судом першої інстанції ухвалою Гадяцького районного суду від 30 серпня 2022 року було витребувано від ТОВ «Агро-Край» довідку про розмір заборгованості по сплаті орендних платежів. (а.с. 21)

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав факт наявності заборгованості з виплати орендної плати за 2021 рік та надав суду довідку про те, що станом на 01.09.2022 заборгованість «Агро-Край» перед ОСОБА_1 по орендній платі за 2021 рік становить 11 575, 74 грн. (а.с. 29-34)

Встановивши вказані обставини, місцевий суд дійшов вірного висновку про стягнення вказаної суми заборгованості з орендної плати за 2021 рік.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків місцевого суду не спростували.

Ані в місцевому суді, ані в ході апеляційного розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження факту сплати позивачу орендної плати за 2021 рік.

Щодо наявності процесуальних порушень

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України. Місцевий суд не встановив недоліків позовної заяви та розглянув справу по суті.

Доводи апеляційної скарги в частині невідповідності позовної заяви формі та змісту є необґрунтованими.

З позовної заяви вбачається, що дійсно заявлено дві вимоги: немайнового характеру - про розірвання договору оренди, в задоволенні якої було відмовлено та вимога майнового характеру - стягнення орендної плати, яка була задоволена частково у сумі 11 575,75 грн. (69,86% від суми позову)

Ціна позову у справі становить 16 568,74 грн, з якої 4 992,99 грн орендна плата та 11 575,75 грн - заборгованість з орендної плати за 2021 рік.

Судовий збір, який підлягав сплаті за вимогами майнового характеру становив 992,40 грн та 992,40 грн за вимогами немайнового характеру.

Дійсно, недоплата судового збору позивачем за подання позову в частині вимоги немайнового характеру становить 992,40 грн.

У відповідності до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим, не ухвалення у справі додаткового рішення з цього питання не є підставою для скасування судового рішення по суті спору.

Частково задовольнивши позовні вимоги, місцевий суд не врахував, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягав до стягнення судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 693,34 грн (69,86% від суми сплаченого судового збору 992,40 грн).

В зазначеній частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими. Рішення місцевого суду підлягає зміні в частині зменшення розміру стягнутих з відповідача на користь позивача судових витрат.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що при вирішенні питання про відшкодування судового збору місцевим судом було допущено порушення норм процесуального права, - в цій частині рішення місцевого суду підлягає зміні.

Щодо судових витрат

Враховуючи те, що по суті спору за результатом апеляційного перегляду пропорційність задоволених позовних вимог не змінена, а оскаржуване рішення суду змінено лише в частині розподілу судоввих витрат (за апеляційне оскарження рішення суду в частині розподілу судових витрат судовий збір не справляється), підстави для відшкодування судового збору, сплаченого ТОВ «Агро-Край» за подачу апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2022 року в оскаржуваній частині змінити, зменшивши суму стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судового збору з 992,40 грн до 693,34 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль