Категорія 16 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

02 травня 2023 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Павицької Т. М.,

суддів: Трояновської Г.С., Радченко С.В.

вирішуючи відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Житомирська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Задоволено клопотання ОСОБА_4 про призначення у справі земельно технічної експертизи. Призначено у справі земельно технічну експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 01.05.2023 подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована в Житомирському апеляційному суді 02.05.2023.

Дослідивши апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що у прийнятті до розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити, а апеляційну скаргу в цій частині повернути апелянту з огляду на наступне.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Таким чином, стаття 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано апеляційну скаргу окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Згідно з вказаною нормою такі заперечення включаються до апеляційної скарги на рішення суду та перевіряються на предмет законності і обґрунтованості під час розгляду справи в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги - частина 1 статті 367 ЦПК України.

Вищевказані приписи згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року №3-рп/2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовою якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі №522/14750/16-ц, від 13 червня 2018 року у справі №761/6099/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15-ц, у постанові від 13 березня 2019 року у справі №522/18296/14-ц.

Виходячи зі змісту статті 353 ЦПК України, ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Системний аналіз вказаної норми закону свідчить про те, що окремо від рішення суду підлягає оскарженню лише закриття провадження у справі на підставі ст.255 ЦПК України.

Згідно з п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відповідно до положень ЦПК України не входить до переліку ухвал, визначеного статтею 353 ЦПК України, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід повернути апелянту.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Керуючись ст. 353, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, постановлену під головуванням судді Стрілецької О.В. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Житомирська міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді