Дата документу 01.05.2023 Справа № 335/3616/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/3616/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/807/1175/23 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

01 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Трофимової Д.А. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», заінтересовані особи - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», заінтересовані особи - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.

Замінено сторону стягувача: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» у виконавчому листі (справа № 335/3616/15-ц, провадження № 2/335/76/2016) від 16.11.2016, який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 22.07.2016 у справі № 335/3616/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки (будівлю магазину літ. А, загальною площею 90,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ) в рахунок погашення заборгованості, боржник - ОСОБА_1 .

Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 335/3616/15-ц, провадження № 2/335/76/2016 від 16.11.2016, який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 22.07.2016 у справі № 335/3616/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки (будівлю магазину літ. А, загальною площею 90,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ) в рахунок погашення заборгованості, боржник - ОСОБА_1 , до виконання.

Не погоджуючись із ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року, ОСОБА_1 25 квітня 2023 року подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу та порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивує тим, що вона вже подавала апеляційну скаргу на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року, однак ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 грудня 2022 року її апеляційна скарга була залишена без руху та надано строк десять днів з дня вручення копії ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Вказана ухвала була направлена ОСОБА_1 для усунення недоліків 16 грудня 2022 року на адресу, зазначену нею в апеляційній скарзі. Поштове повідомлення повернулося на адресу апеляційного суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

27 січня 2023 року ОСОБА_1 було повторно направлено ухвалу Запорізького апеляційного суду від 15 грудня 2022 року, поштове повідомлення також повернулося на адресу апеляційного суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Таким чином, як зазначає ОСОБА_1 , вона не отримувала ухвали Запорізького апеляційного суду про необхідність сплати судового збору та не була обізнана про суму та строки його сплати.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та доводи клопотання апеляційний суд приходить до такого.

Частиною першою статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За положеннями частини 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З матеріалів цивільної справи № 335/3616/15-ц вбачається, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена 24 листопада 2022 року.

09 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 грудня 2022 року була залишена без руху з підстав несплати судового збору.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року у вищевказаній справі визнано неподаною та повернуто скаржнику у зв`язку з неусуненням недоліків.

Вказані документи були направлені ОСОБА_1 на адресу, зазначену нею в апеляційній скарзі.

25 квітня 2023 року ОСОБА_1 повторно подала апеляційну скаргу на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року.

Як зазначалося вище, відповідно до положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За змістом наведених правових норм апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження згідно з частиною третьою статті 354 ЦПК України лише у разі пропуску такого строку з поважних причин.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

У пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейського суду з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Постанова Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12).

Первісну апеляційну скаргу було повернуто ОСОБА_1 відповідно до ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 березня 2023 року, яка оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 03 березня 2023 року і є загальнодоступною. Повторно ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу лише 25 квітня 2023 року.

ОСОБА_1 не наведено поважних причин пропуску строку оскарження ухвали суду першої інстанції (наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою, тяжкий фінансовий стан тощо) з моменту повернення первісної апеляційної скарги, що унеможливлює визнання наведеної апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження, поважною.

Норма ч. 7 ст. 185 ЦПК України не свідчить про обов`язковість поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень за відсутності поважних причин пропуску такого строку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також характер процесуальної поведінки скаржника щодо виконання своїх обов`язків.

Скаржник у цьому випадку не вживала заходи та залежні від неї дії щодо сплати судового збору та не усунула недоліки вперше поданої апеляційної скарги, а тільки після повернення апеляційної скарги звернулась до апеляційного суду повторно зі скаргою.

Таким чином, підстави, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі в обґрунтування заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Вказані підстави не можуть бути визнані судом поважними без належного доказування.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини в справах у рішеннях «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

За викладених обставин апеляційний суд відповідно до норм статті 357 ЦПК України вважає доцільним застосувати у даному випадку вимоги статті 185 цього Кодексу.

Отже, оскільки подана апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 357 ЦПК України, її слід залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для виправлення недоліків, а саме: зазначити поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та надати докази на підтвердження цього.

Роз`яснити, що якщо ОСОБА_1 відповідно до цієї ухвали у встановлений строк не зазначить поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду та не надасть докази на підтвердження цього, то у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356-358 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року у цій справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії даної ухвали для подання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2022 року у цій справі із зазначенням поважних для цього причин.

Попередити ОСОБА_1 , що якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Трофимова