провадження № 61-6761св22
Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Грушицького А. І. на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поліщук Олена Валентинівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року вказану цивільну справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для відступу від висновку, викладеного у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду про те, що незнання про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини.
На підставі статті 35, частини п`ятої статті 404 ЦПК України висловлюю окрему думку на вказану ухвалу.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважність причин пропуску вказаного строку має визначати суд першої інстанції, як суд факту, за правилами оцінки доказів, встановленими статтею 89 ЦПК України.
За конкретних фактичних обставин кожної справи, пропуск строку для прийняття спадщини має оцінюватися з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність.
Отже, за одних фактичних обставин справи, незнання про смерть спадкодавця в сукупності з усіма іншими доказами, суд може визнати поважною причиною пропуску строку. При цьому необхідно враховувати ступінь споріднення, відносини, що склалися між спадкоємцем і спадкодавцем, а також іншими членами сім`ї.
Зокрема, загальноприйнятим в українському суспільстві є те, що дорослі діти мають цікавитися життям своїх батьків, провідувати їх, телефонувати, в урахуванням того, що сучасні засоби зв`язку дають можливість це робити.
Загальний висновок про те, що незнання про смерть спадкодавця є поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, може призвести до необґрунтованого задоволення позовів в цій категорії справ.
Питання оцінки наданих сторонами доказів належить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій, і Верховний Суд, як суд права не може втручатися в таку оцінку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Тлумачення терміну «поважна причина», вжитого у частині третій статті 1272 ЦК України має здійснювати суд першої інстанції в контексті конкретних фактичних обставин кожної цивільної справи. Вказане питання не потребує окремого висновку Верховного Суду щодо застосування норм права.
Отже, на мою думку, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду мала би розглянути по суті касаційну скаргу у цій справі.
Суддя А. І. Грушицький