Справа № 355/614/23
Провадження № 2-з/355/5/23
У Х В А Л А

26 квітня 2023 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Троценко Т.А.

за участі секретаря Ліберацької Ю.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Баришівка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Разом з позовною заявою 24.04.2023 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що на даний час вищевказана цивільна справа ще не призначена до розгляду, а відповідачка у справі ОСОБА_2 повідомила про те, що найближчими днями виїде закордон на постійне місце проживання, а тому є всі підстави вважати, що існує необхідність забезпечити позов шляхом застосування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Подальший розгляд справи та у разі не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами справи, суд прийшов до наступного.

Частина 1 ст. 153 ЦПК України зазначає, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, та зазначає, що зі слів відповідача, остання найближчими днями виїзджає на постійне проживання закордон, проте свої зобов`язання щодо повернення коштів по Договору позики не виконує. Виїзд боржника за межі України значно ускладнить виконання рішення суду.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 та «Лавентс проти Латвії» від 7.11.2002).

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ч. 1 ст.150 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення ст. 150 ЦПК України не передбачає вжиття судом тимчасового обмеження особи у виїзді за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Таким чином, в Цивільному процесуальному кодексі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України, застосувати такий захід забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України у зв`язку з порушенням у суді цивільної справи.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Застосування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України, що передбачено положеннями ст. 441 ЦПК України можливе виключно у разі ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням суду яке набрало законної сили.

У даному відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили та відомостей щодо ухилення від його виконання відповідачем.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись Конституцією України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтями 151-153,259,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Баришівського районного суду Т. А. Троценко