_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/267/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

26.04.2023

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання, перебування на утриманні та проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява від ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання, перебування на утриманні та проживання малолітньої дитини.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , суддя дійшов до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Разом з тим, з даної заяви не вбачається який передбачений законом факт породжує певні юридичні наслідки (виникнення, зміну або припинення особистих та майнових прав особи).

Заявник не вказує з якою метою йому необхідно встановити факт самостійного виховання на утриманні та постійного проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає окремо від своєї матері ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), і виховується самостійно її батьком ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), проживає з батьком і перебуває на його утриманні.

Посилання заявника, про те, що встановлення даного факту, йому потрібно для захисту прав та інтересів доньки та його прав, не може вважатися метою для звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки не має правових наслідків (юридичне значення).

Отже, в порушення вимог ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявником у заяві не зазначено з якою метою він хоче встановити даний факт, що позбавляє суд можливості встановити які правові наслідки має для заявника встановлення заявленого факту та чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати заявнику усунути вказані вище недоліки.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання, перебування на утриманні та проживання малолітньої дитини залишитибез руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків заяви- десять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Копію ухвали направити заявнику для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бескровний Я. В.