САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/990/23
Провадження №2/726/181/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

за участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 06 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Вказує, що за час подружнього життя у них із відповідачкою народилися двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є повнолітніми.

Зазначає, що спільне життя із відповідачкою не склалося, через різні погляди на життя та характери, втратили почуття любові та перестали розуміти один одного. Наразі шлюб носить формальний характер, оскільки сімейне життя припинено, вже приблизно три роки не підтримують спільних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають із відповідачкою окремо.

Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, примирення не виправить стану шлюбних відносин, а тому з посиланням на відповідні правові норми просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб.

Від відповідачки ОСОБА_2 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Такий позов ОСОБА_1 надійшов до суду 26.04.2023 та того ж дня переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 26.04.2023, після отримання інформації про зареєстроване, у встановленому законом порядку, місце проживання відповідачки у справі, вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 03.05.2023, про що повідомлено сторони.

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Від позивача ОСОБА_1 28.04.2023 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Вказує, що примирення між сторонами неможливе, а тому просить строк на примирення не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 28.04.2023 скерувала до суду заяву у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечила щодо їх задоволення. Вказала, що примирення між нею та позивачем є неможливе. Погодилася на розлучення. Просила розгляд справи провести за її відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши письмові матеріали справи та подані до суду заяви, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб 06 вересня 1998 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1169, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 06 вересня 1998 року.

За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 25 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 02 квітня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції.

Заходів забезпечення позову та доказів не вживалося.

Строк для примирення подружжю не призначався.

Зупинення провадження у справі не здійснювалося.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивач, примирення між ними стало неможливим, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право чоловіка на особисту свободу.

Також позивач вказує, що подальше перебування у шлюбі суперечить його особистим інтересам, а збереження шлюбу є неможливим.

Відповідачка скерувала до суду заяву у якій не заперечила щодо розлучення із відповідачем та також підтвердила неможливість їх примирення.

Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, позивач просив шлюб розірвати, а відповідачка визнала позовні вимоги і також не заперечувала проти розлучення, за відсутності обставин, що унеможливлюють розірвання шлюбу, оскільки доказів існування таких суду не надано, суд приходить до висновку що шлюб між сторонами слід розірвати.

На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81-82, 206, 211, 247, 259, 263-265, 267-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 06 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці Чернівецької області, актовий запис № 1169 розірвати.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев