Дата документу 26.04.2023 Справа № 2-3894/09
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 2-3894/09Головуючий у 1-й інстанції Бредіхін Ю.Ю.
Пр. № 22-ц/807/294/23Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Дашковської А.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання неправомірним висновку суб`єкта оціночної діяльності та зобов`язання приватного виконавця зняти з реалізації житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року від ОСОБА_1 надійшла скарга в порядку ст. 447 ЦПК України (т.с. 1 а.с. 168-173), в якій останній просив: - визнати неправомірним висновок суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Земля Плюс 2006» від 07.10.2021 року про вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні №65365441; - зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукову З.А. зняти з реалізації ДП «СЕТАМ» житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні №65365441.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначав, що постановою приватного виконавця Шавлукової З.А. від 06.09.2021 року описано та накладено арешт на належне боржнику майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки від 27.01.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Туріченко О.М. (іпотекодержатель - ВАТ «Державний ощадний банк України», іпотекодавець - ОСОБА_1 ).

Постановою приватного виконавця Шавлукової З.А. від 07.10.2021 в межах даного виконавчого провадження було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Земля Плюс 2006».

Згідно з висновком ТОВ «Земля Плюс 2006» від 07.10.2021р. ринкова вартість вказаного житлового будинку станом на 07.10.2021р. визначена в розмірі 1200719,00 грн.

У частині п`ятій статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Скаржник вважає, що визначення вартості житлового будинку проведено із порушенням вимог закону, а саме: оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів, вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим відповідно до п. 56 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Крім того, ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Проте, у висновку про вартість житлового будинку, складеному ТОВ «Земля Плюс 2006» в даному виконавчому провадженні, відсутні дані про неможливість особистого огляду об`єкта дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням п. 56 Національного стандарту № 1 та пунктів 1, 6 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Замовник оцінки - приватний виконавець Шавлукова З.А. не зверталася до боржника як власника житлового будинку із проханням або вимогою забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці.

Виходячи із наведених вище норм закону, ознайомлення з об`єктом оцінки полягає в дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та в особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, тоді як замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

У висновку про вартість житлового будинку від 07.10.2021р. зазначено, що вартість визначена порівняльним підходом, реалізованим методом аналогів продажів.

Відповідно до ст. 36 Національного стандарту № 1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс 19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передання майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартістю.

Недотримання суб`єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки майна боржника в тому числі і п. п. 51, 56 Національного стандарту № 1 потягло за собою заниження вартості арештованого житлового будинку, що, в свою чергу, призвело до порушення прав боржника.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції Бредіхіна Ю.Ю. (т.с. 1 а.с. 181).

Ухвалою суду першої інстанції від 05 липня 2022 року (а.с. 230) зупинено провадження у цій справі. Ухвалою суду першої інстанції від 30 серпня 2022 року (а.с. 232) поновлено провадження у цій справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2022 року (т.с. 1 а.с. 239-240) скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірним висновку суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТО В «Земля Плюс 2006» від 07.10.2021 року про вартість житлового будинку та зобов`язання приватного виконавця Шавлукової З.А. зняти з реалізації ДП «СЕТАМ» житловий будинок у виконавчому провадженні №65365441 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 244а-244б) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити постанову, якою скаргу ОСОБА_1 у цій справі задовольнити в повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Дашковську А.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 245).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 23 листопада 2022 року (т.с. 2 а.с. 5), дану справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 6), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. надала апеляційному суду відзив на вищевказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі (т.с. 2 а.с. 23-35).

Інші заінтересовані особи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу боржника.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

17 січня 2023 року від боржника ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Аворнік Л.В. надійшло клопотання (т.с. 32 а.с. 39-43), в якому сторона боржника 17 січня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Аворник Л.В. подала апеляційному суду поштою клопотання про рецензування звіту у цій справі (т.с. 2 а.с. 39-43) в якому просила:

- доручити рецензентам Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000 м. Дніпро вул. Центральна,6) здійснити рецензування звіту про незалежну оцінку вартості арештованого й описаного майна боржника ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку індивідуальної забудови, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , складеного ТОВ «Земля Плюс» 07.10.2021 року (вих. № 9093/02),

- надати рецензентам оригінал звіту про незалежну оцінку вартості арештованого й описаного майна боржника ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку індивідуальної забудови, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , складеного ТОВ «Земля Плюс» 07.10.2021 року (вих. № 9093/02) та матеріали справи.

У судовому засіданні 18 січня 2023 року розгляд цієї справи не відбувся та був відкладений (т.с. 2 а.с. 4952) в порядку задоволення клопотання сторони апелянта про нерозгляд у даному судовому засіданні вищезазначеного її клопотання про призначення рецензування звіту у цій справі та про відкладення розгляду цієї справі, заявлене до початку розгляду цієї справи по суті, після роз`яснення їй апеляційним судом на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України її права: з`ясувати, чи є повноваження у особи, про яку заявлено у вищезазначеному клопотанні, робити таке рецензування, скільки коштує останнє, чи гарантує ОСОБА_1 оплату останнього, крім того, право надати апеляційному суду висновок експерта на замовлення сторони апелянта про іншу (більшу) вартість вищезазначеного житлового будинку боржника за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату складання оскаржуваного звіту 07.10.2021 року, а також наслідки ненадання останнього: апеляційний суд буде переглядати законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах наявних у цій справі.

У судовому засіданні 01 березня 2023 року стороною апелянта буд-який висновок експерта про іншу вартість вищезазначеного житлового будинку не наданий (т.с. 2 а.с. 62-64), сторона апелянта просила долучити до матеріалів цієї справи лист-відповідь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 20.02.2023 року на ім`я представника апелянта (т.с. 2 а.с. 60) та наполягала на розгляді її вищезазначеного клопотання про призначення рецензування по суті у цій справі апеляційним судом.

Ухвалою апеляційного суду від 01 березня 2023 року (т.с. 2 а.с. 61, 69-70) у задоволенні вищезазначеного клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Аворник Л.В. про рецензування вищезазначеного звіту (т.с. 2 а.с. 39-43) у цій справі відмовлено.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що в оскаржуваній ухвалі (т.с. 1 а.с. 239-240) суд першої інстанції з приводу цього клопотання зазначав таке. Ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки. Дана позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №826/6706/18. Відтак, у разі незгоди із результатами оцінки майна заявник мав право звернутись з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна, однак скаржник із вимогами про рецензування звіту про оцінку майна у спосіб, визначений законом, не звертався. Натомість, відповідне клопотання було подано вже безпосередньо до суду першої інстанції і лише 21.09.2022 року (т.с. 1 а.с. 235-237), хоча вищезазначена скарга боржника перебуває у провадженні суду з грудня 2021 року (т.с. 1 а.с. 168). Крім того, в оскаржуваному звіті (дата оцінки від 07.10.2021 року - т.с. 1 а.с. 192-217) визначено, що строк його дії 6 місяців - т.с. 1 а.с. 193), тобто суд першої інстанції станом на дату розгляду клопотання та скарги боржника у цій справі (21 вересня 2022 року) правильно встановив, що цей звіт вже втратив свою актуальність. На час розгляду вищезазначеного клопотання представника ОСОБА_1 в апеляційному суді вищезазначені обставини, на які посилався суд першої, не відпали, а тому підстави для задоволення вказаного клопотання в апеляційному суді також відсутні.

У даному судовому засіданні заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, у розгляді цієї справи оголошено перерву в порядку задоволення клопотання про останню для надання їй часу для надання нею апеляційному суду висновку експерта (рецензента), здійсненого на замовлення боржника.

24 квітня 2023 року сторона апелянта через канцелярію надала апеляційному суду для долучення до матеріалів цієї справи письмові пояснення (т.с. 2 а.с. 73-74) та клопотання із копією рецензії від 10.04.2023 року на звіт про незалежну оцінку вартості арештованого й описаного майна (т.с. 2 а.с. 75-79).

У судове засідання 26 квітня 2023 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. (т.с. 2 а.с. 71) та представник заінтересованої особи - ДП «СЕТАМ» (т.с. 2 а.с. 68) не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення апеляційному суду не подавали.

Раніше приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. подавала апеляційному суду клопотання (т.с. 2 а.с. 36-37), в якому просила розглядати дану справу за її відсутності.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутності боржника ОСОБА_1 , представника останнього адвоката Аворник Л.В. (т.с. 2 а.с. 44-45), представника стягувача (Банку) адвоката Іванісова В.С. (т.с. 2 а.с. 46-48).

В силу вимог ст. 36 ч. 4 ЦПК України …рішення судді в інших справах…не може бути підставою для відводу. Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Підстави у зупиненні провадження у цій справі апеляційним судом через те, що з 12.03.2022 року ОСОБА_1 перебуває у складі військової частини НОМЕР_1 на посаді «стрілець-рятувальник» та приступив до виконання службових обов`язків та перебуває у зоні проведення бойових дій (витяг із наказу військової частини, копія т.с. 1 а.с. 226), відсутні.

Оскільки: - ОСОБА_1 присутній у даному судовому засіданні, - клопотання про зупинення провадження у цій справі на підставі ст. 251 ч. 1 п. 2 ЦПК України (перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції) не заявляв, - навпаки, просив розглядати дану справу апеляційним судом по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення всіх учасників цієї справи, що з`явились, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга боржника ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без задоволення скаргу боржника ОСОБА_1 у цій справі, керувався ст. ст. ст. 258, 259, 260, 451 ЦПК України, ЗУ "Про виконавче провадження" та виходив із відсутності підстав вважати, що ОСОБА_1 довів належними і допустимими доказами те, що вартість майна визначена в оспорюваному висновку, є заниженою порівняно з ринковою, а наведені скаржником доводи скарги є лише припущенням про ймовірну невідповідність цієї оцінки про вартість описаного та арештованого майна.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Шавлукової З.А. перебуває виконавчий лист №2-3894/09, виданий 17.02.2010 Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з боржника на користь AT «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління AT «Ощадбанк» заборгованості у розмірі 368737,54 грн. та судового збору 1952,00 грн., виконавче провадження №65365441 (т.с. 1 а.с. 177).

Постановою приватного виконавця Шавлукової З.А. від 06.09.2021 року описано та накладено арешт на належне боржнику майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця Шавлукової З.А. від 07.10.2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Земля Плюс 2006» (т.с. 1 а.с. 177).

Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006» складено звіт про незалежну оцінку вартості арештованого й описаного майна боржника ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку індивідуальної забудови, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 1 а.с. 192-217).

Згідно із вказаним звітом вартість житлового будинку станом на 07.10.2021 року складала 1200719,00 грн.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами ч. 5 цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі №308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) зроблено висновок, що «право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. На думку Великої Палати Верховного Суду, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі №821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18)».

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

У відповідності до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності.

Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки. Дана позиція підтверджується постановою Верховного суду від 29 квітня 2020 року у справі №826/6706/18

Відтак, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у разі незгоди із результатами оцінки майна заявник мав право звернутись з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна, однак скаржник із вимогами про рецензування звіту про оцінку майна у спосіб визначеним законом не звертався.

Натомість відповідне клопотання було подано вже безпосередньо до суду лише 21.09.2022 року, хоча скарга первісно подавалась ще у грудні 2021 року.

В оскаржуваному звіті визначено, що строк його дії 6 місяців, тобто станом на дату розгляду скарги судом, він вже втратив свою актуальність і відповідне здійснення його рецензування немає жодного сенсу.

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 довів належними і допустимими доказами те, що вартість майна визначена в оспорюваному висновку, є заниженою порівняно з ринковою, а наведенні скаржником доводи скарги є лише припущенням про ймовірну невідповідність цієї оцінки про вартість описаного та арештованого майна та не можуть братися судом до уваги.

Також ,суд першої інстанції правильно зазначав, що ураховуючи те, що вимога про зобов`язання приватного виконавця Шавлукової З.А. зняти з реалізації ДП «СЕТАМ» житлового будинку у виконавчому провадженні №65365441 є похідною від вимоги визнати неправомірним висновок суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання, то вона також не підлягає задоволенню у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвала суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є обґрунтованою та законною.

Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію боржника, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції правильно встановив, що боржник ОСОБА_1 та його представник не надали суду першої інстанції у цій справі належних, допустимих доказів в обґрунтування скарги боржника у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги боржника, апеляційний суд приймає до уваги у цій справі надану вперше лише апеляційному суду рецензію на вищезазначений звіт про незалежну оцінку вартості арештованого й описаного майна (т.с. 2 а.с. 75-79), отриману на замовлення сторони боржника.

Проте, апеляційний суд оцінює критично дану рецензію рецензента ОСОБА_2 (сертифікат № 1750 від 10.06.00 року, виданий ФДМУ) (копія т.с. 2 а.с. 75-79), оскільки вона була надана лише 10.04.2023 року на звіт (дата оцінки від 07.10.2021 року - т.с. 1 а.с. 192-217), строк дії якого збіг ще 07.04.2022 року. Хоча , скарга була подана боржником у цій справі до суду першої інстанції у грудні 2021 року, тобто ще під час чинності вказаного звіту (т.с. 1 а.с. 168).

При цьому, матеріали цієї справи не містять належних, допустимих доказів на підтвердження об`єктивних обставин неможливості отримання відповідної рецензії боржником на його замовлення на вищезазначений звіт раніше, тобто до закінчення строку дії останнього 07.04.2022 року.

Крім того, згідно із висновком вказаної рецензії представлений на рецензування звіт лише не повною мірою відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна…, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Також, за змістом цієї рецензії вищезазначений звіт висновок про вартість відповідає вимогам п. 60 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою КМУ України від 10.098.2001 року № 1440» (т.с. а.с.77).

Окрім цього, сама по собі вказана рецензія на звіт про оцінку арештованого майна боржника у вигляді вищезазначеного житлового будинку, виконана на замовлення боржника поза межами чинності вказаного звіту, не є належним, допустимим доказом того, що: - вартість майна, визначена в оспорюваному звіті, є саме заниженою порівняно з ринковою, - та що у зв`язку із цим має місце порушення саме прав боржника ОСОБА_1 .

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, ухваленою з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України у разі відмови апелянту у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 04.05.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Дашковська А.В.Подліянова Г.С.