Провадження №2/521/3036/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.04.2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеса Леонов О.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса (65039, м.Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19-Б, тел.705-14-73) про визначення розміру ідеальної частки у спільній сумісній власності та про визнання права власності на частку домоволодіння у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року представник позивачів адвокат Гуртовник Ю.Е. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса про визначення розміру ідеальної частки у спільній сумісній власності та про визнання права власності на частку домоволодіння у порядку спадкування та просить суд:

1.Визначити ідеальну частку померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в праві спільної часткової власності в домоволодінні з надвірними спорудами в АДРЕСА_5 , та визнати право власності на цю частку в порядку спадкування за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 );

2.Визначити ідеальну частку померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 в праві спільної часткової власності в домоволодінні з надвірними спорудами в АДРЕСА_5 , та визнати право власності на цю частку в порядку спадкування за ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 );

3.Виділити в натурі в рахунок ідеальних часток ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в домоволодінні в АДРЕСА_5 - приміщення (квартиру АДРЕСА_6 згідно з Технічним паспортом, виготовленим "КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" станом на 15.06.2006р.) загальною площею 28,0 кв.м, що складається з житлової кімнати площею 13,7 кв.м., кухні площею 9,2 кв.м., коридору 3,6 кв.м., туалету 1,5 кв.м. з житловому будинку під літ. "В" вищевказаного домоволодіння у самостійний об`єкт нерухомого майна, з послідуючим наданням окремої поштової адреси у встановленому порядку. При цьому, визнати за вищевказаними особами право спільної часткової власності на виділене в натурі приміщення (по 1/2 частини кожному).

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачі у позовній заяві заявлено позовні вимоги майнового та немайногвого характеру.

При цьому позивачами до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 536,8+536,8=1073,60 грн. (майнового характеру), 1073,60 + 1073,60 = 2147,20 грн. (немайнового характеру).

Крім того, згідно п.п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві має бути зазначено ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

При визначенні ціни позову 12797,75 грн. представник позивачів виходив з дійсної вартості будівель та споруд станом на момент виготовлення технічного паспорту, а саме: 15.06.2006 року, що становила 182825 грн. Отже, вартість 7/100 домоволодіння складає 12797,75 грн., яка на даний час не відповідає дійсній вартості вартості 7/100 частки житлового будинку право власності на які позивачі просить визнати.

Відповідно до п. а п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання визначено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно положень вказаного Закону, документом, що містить висновки про вартість майна, є звіт про оцінку майна. Визначення оціночної вартості здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які мають сертифікат суб`єкта оціночної діяльності за напрямом та спеціалізацією, що відповідають об`єкту оцінки.

У відповідності до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем справляється судовий збір, розмір якого становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1073,60 грн, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 13420 грн.

Таким чином, позивачу слід визначити ціну позову виходячи з вартості нерухомого майна на яке вони просить визнати право власності та сплатити судовий збір у розмірі 1 % від оціночної вартості цього майна за виключенням вже сплаченої суми судового збору.

У зв`язку із наведеним вище, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у даній справі.

З огляду на викладене, вважаю, що заява не є належним чином оформленою та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі заяви.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 обод; нормативно-правовий акт № ETS N 005 від 04.11.1950">ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяв и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави не сплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд пропонує позивачу усунути вищезазначені недоліки позовної заяви з метою забезпечення повного захисту його прав та інтересів.

Керуючись ст. ст. 175-178, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса (65039, м.Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19-Б, тел.705-14-73) про визначення розміру ідеальної частки у спільній сумісній власності та про визнання права власності на частку домоволодіння у порядку спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити заявнику до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Леонов

24.04.23