КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-з/824/531/2023
25 квітня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,
при секретарі Кошель К. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Київського університету імені Бориса Грінченка та його ректора - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Київського університету імені Бориса Грінченка на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року в складі судді Савицького О. А.,
26.11.2021 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кравця Р. Ю. звернулася до суду з позовом до Київського університету імені Бориса Грінченка, ректора Київського університету імені Бориса Грінченка - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано наказ ректора Київського університету імені Бориса Грінченка ОСОБА_2 № 1994-к/тр від 05.11.2021 в частині відсторонення від роботи доцента кафедри публічного та приватного права факультету права та міжнародних відносин ОСОБА_1 . Зобов`язано Київський університет імені Бориса Грінченка поновити ОСОБА_1 на роботі шляхом її допуску до роботи на посаді доцента кафедри публічного та приватного права факультету права та міжнародних відносин з 08.11.2021. Стягнуто з Київського університету імені Бориса Грінченка на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.11.2021 по 16.05.2022 включно в сумі 93 180, 12 грн без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів.

Стягнуто з Київського університету імені Бориса Грінченка на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн та судовий збір на користь держави в сумі і 2 747,80 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі шляхом її допуску до роботи на посаді доцента кафедри публічного та приватного права факультету права та міжнародних відносин у Київському університеті імені Бориса Грінченка та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 14 824,13 грн без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року виправлено допущену описку в тексті судового рішення від 16 травня 2022 року, а саме у мотивувальній та резолютивній частині зазначити про стягнення з Київського університету імені Бориса Грінченка на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору в сумі 908 грн та виключити цю суму з розміру стягнутого з Київського університету імені Бориса Грінченка на користь держави судового збору, виклавши шостий абзац резолютивної частини в врахуванням виправленої описки у наступній редакції: «Стягнути з Київського університету імені Бориса Грінченка на користь держави судовий збір в сумі 1 839 грн 80 коп., а також на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн".

Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу Київського університету імені Бориса Грінченка задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року в частині позовних вимог до ректора Київського університету імені Бориса Грінченка - ОСОБА_2 скасовано та закрито провадження у справі в цій частині.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року в частині задоволених позовних вимог про визнання неправомірним та скасування наказу ректора Київського університету імені Бориса Грінченка ОСОБА_2 №1994-к/тр від 05.11.2021 в частині відсторонення від роботи доцента кафедри публічного та приватного права факультету права та міжнародних відносин ОСОБА_1 , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови; абзац четвертий резолютивної частини рішення викладено у такій редакції: «Стягнути з Київського університету імені Бориса Грінченка на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 по 13.03.2022 в розмірі 45 884,13 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів».

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року в частині зобов`язання Київського університету імені Бориса Грінченка поновити ОСОБА_1 на роботі з 08.11.2021 скасовано. Провадження в справі в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до Київського університету імені Бориса Грінченка про поновлення на роботі закрито.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05.04.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Кравець Р. Ю. звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення.

Зазначив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з відзивом на апеляційну скаргу було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу - 5 000 грн, витрачений час - 7 год.; участь у судовому засіданні - 3 300 грн, витрачений час - 2 год.

На час направлення заяви про ухвалення додаткового рішення розрахунок витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу виглядає наступним чином: підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу - 5 000 грн, витрачений час - 7 год.; участь у судовому засіданні - 3 300 грн, витрачений час - 2 год.

Оскільки Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року вимоги ОСОБА_1 були задоволені, просив розподілити судові витрати між сторонами.

За надання послуг Адвокатським об`єднанням було виставлено позивачу наступні рахунки: рахунок № 440 від 08.08.2022 на суму 5 000 грн; рахунок № 235 від 03.04.2023 на суму 3 000 грн.

Факт оплати позивачем рахунків підтверджується квитанціями : №0.0..1 від 08.08.2022 на суму 5 000 грн; №8ХАК-М66А-81КА-6КМ2 від 03.04.2023 на суму 3 300 грн.

Факт надання та отримання послуг, їх оплати також підтверджується підписаними позивачем та Адвокатським об`єднанням актами надання послуг: Акт №253 від 08.08.2023; Акт №173 від 05.04.2023.

20.04.2023 представник Київського університету імені Бориса Грінченка подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат між сторонами.

Посилається на ті підстави, що в заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу у розмірі 8 300 грн надав суду Договір про надання правничої допомоги № 216 від 19 листопада 2021 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «КРАВЕЦЬ І ПАРТНЕРИ» та ОСОБА_1 , проте п. 4.1 Договору передбачено, що вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в Додатку № 1, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін. Представник позивача зазначений Додаток № 1 до договору не надав, а відтак не можливо встановити відповідність умовам договору розміру фактичних витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо та порядок їх розрахунку.

Представником позивача надані рахунок на оплату від 08.08.2022 № 440 та акт надання послуг № 253 від 08.08.2022 щодо виконання робіт (надання послуг) " відзив на апеляційну скаргу від 08.08.2022" на суму 5 000 грн, а також рахунок на оплату від 03.04.2023 № 235 та акт надання послуг № 173 від 05.04.2023 щодо виконання робіт (надання послуг) "судове засідання: апеляція Київський апеляційний суд від 04.04.2023" на суму 3 300 грн. Проте зазначені документи не містять детального опису із зазначенням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Постановою Київського апеляційного суду від 04.04.2023 року позовні вимоги було задоволено частково, а відтак вважає, що витрати на оплату послуг адвоката не є співмірними зі складністю справи, з ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зважаючи на викладене, просив суд відмовити у задоволенні вимог заявника щодо ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вказаної заяви, з огляду на таке.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат;

3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем разом з відзивом на апеляційну скаргу було подано: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу - 5 000 грн, витрачений час - 7 год.; участь у судовому засіданні - 3 300 грн, витрачений час - 2 год.; рахунки на оплату №440 від 08.08.2022 на суму 5 000 грн та №235 від 03.04.2023 на суму 3 000 грн; акт надання послуг №253 від 08 серпня 2022 року на суму 5 000 грн ( відзив на апеляційну скаргу); дублікат квитанції №0.0..1 від 08.08.2022 про сплату позивачем 5 000 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем надано квитанцією №8ХАК-М66А-81КА-6КМ2 від 03.04.2023 про сплату позивачем 3 300 грн, акт надання послуг №173 від 05 квітня 2023 року на суму 3 300 грн та копію договору про надання правничої допомоги №216 м від 19 листопада 2021 року.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи договір про надання правничої допомоги від 19 листопада 2021 року № 216, укладений між Адвокатським об`єднанням «Кравець і партнери» та ОСОБА_1 , ордер на надання правничої допомоги, документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн за квитанцією №0.0..1 від 08.08.2022 та 3 300 грн за квитанцією №8ХАК-М66А-81КА-6КМ2 від 03.04.2023, а всього на суму 8 300 грн, підписані сторонами акти наданий послуг є належними доказами на підтвердження як розміру таких витрат, так і їх фактичної оплати, а також відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені в заяві 8 300 грн витрат на професійну правничу допомогу є належним чином обґрунтованими, що не суперечить принципу розподілу судових витрат.

Представником відповідача не надано доказів на підтвердження того, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу є завищеною та не відповідає складності справи.

За таких підстав ненадання заявником додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги, в якому сторони визначили вартість послуг за надання правничої допомоги, не може слугувати достатньою підставою для відшкодування понесених позивачем витрат.

Разом з тим, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, судові витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню в розмірі сумі 6 640 грн ( 80 %) .

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України суд

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Київського університету імені Бориса Грінченка (код ЄДРПОУ 0 2136554, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 18/2) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 640 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк