Справа № 307/449/23
Провадження № 2/307/87/23
УХВАЛА

15 травня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Гламазда О.М., за участю позивача ОСОБА_1 , його представника Бобрушко Л.Ю. , представника відповідача Гримут Т.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 де третя особа Служба у справах дітей Нересницької сільської ради про встановлення місця проживання дитини з батьком.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 де третя особа Служба у справах дітей Нересницької сільської ради про встановлення місця проживання дитини з батьком.

Під час судового розгляду представником відповідача - адвокатом Гримут Т.В. заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Своє клопотання представник відповідача обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з батьком і з цього приводу спору спорів немає, тобто відповідачка не заперечує щоб дитина й надалі проживала з батьком.

Позивач та його представник - адвокат Бобрушко Л.Ю. заперечували щодо задоволення даного клопотання, вважають, що у даній справі повинно бути прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги, так як відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Водночас судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Нересницької сільської ради від 28.04.2022 року № 53 визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника Бобрушко Л.Ю. , представника відповідача Гримут Т.В. та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Так, нормами чинного цивільного законодавства, зокрема, главою 4 підрозділу 1 розділу 2 Цивільного Кодексу України, визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, є малолітньою особою (ст. 31 ЦК України), а фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років є неповнолітньою особою (ст. 32 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає (ч. 4 ст. 29 ЦК України).

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом (ч. 3 ст. 29 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 161 СК України визначено порядок вирішення спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини.

Згідно з ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З`ясовуючи питання про предмет спору, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Нересницької сільської ради від 28.04.2022 року № 53 визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Беручи до уваги вищевикладене, позивачем не викладено обставин та відсутнє обґрунтування того, що між подружжям існує спір щодо визначення місця проживання дитини, зважаючи на те, що дитина проживає із позивачем.

З позову слідує, що між сторонами спір щодо визначення місця проживання дитини як такий відсутній, тобто позивачем не вказано в чому саме полягає спір між ним та відповідачем.

Так, з`ясовуючи заперечення відповідача проти позовних вимог, суд встановив, що відповідач не заперечує того факту, що дитина проживала і проживає на даний час з батьком.

Так в судовому засіданні представник відповідача ствердно заявив суду про те, що між позивачем та відповідачем на даний час жодного спору не існує, ОСОБА_4 не заперечує, щоб її малолітній син проживав з батьком.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20.

Як вбачається із матеріалів справи дитина проживає з батьком, відповідач не заперечує проти цього, тому спір між сторонами на даний час відсутній, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 255, 353-355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 де третя особа Служба у справах дітей Нересницької сільської ради про встановлення місця проживання дитини з батьком - закрити за відсутністю предмета спору.

На ухвалу суду до Закарпатського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 16.05.2023.

Суддя: В.В. Чопик