Справа № 333/2242/19
Провадження № 2/333/16/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Косолап А.С.,

третьої особи за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника третьої особи за первісним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» (, місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 66) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), третя особа: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічною позовною заявою третьої особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Акціонерного товариства «ОТП Банк» (, місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 66), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про визнання недійсним договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «ОТП Банк» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для погашення заборгованості за кредитним договором від 13.12.2007 року №CNL-200/529/2007 в сумі 11 691,06 доларів США.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (банк, правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено Кредитний договір № CNL-200/529/2007, на підставі якого позичальник отримав від кредитора кредитні кошти в сумі 20 000 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок останнього.

Відповідно до п.1.1 частини №2 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в частині № 1 цього Договору, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, як це вказано у цьому Договорі.

Згідно з п.3 частини №1 кредитного договору, проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотка - 5,99 % річних та FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.

Відповідно до п.1.5.1 частини №2 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівково перерахування на поточний рахунок.

Датою остаточного повернення кредиту є 13 грудня 2022 року.

Протягом дії кредитного договору, умови договору щодо порядку та розміру сплати відсотків періодично змінювались шляхом підписання додаткових договорів

Так, з позичальником підписано додаткові договори до кредитного договору, а саме: Додатковий договір № 1 від 07.09.2009 року, Додатковий договір №1 від 26.02.2010 року.

В забезпечення виконання зобов`язань з ОСОБА_3 укладено Договір іпотеки №РCNL-200/529/2007 від 13.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., зареєстрований в реєстрі за №6081.

В іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 115,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про права на спадщину, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 25.12.2006 року, зареєстрований в реєстрі за №4-1961.

Згідно п.6.1 Договору іпотеки, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити боргові зобов`язання, не сплачені іпотекодавцем, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобов`язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв`язку із реалізацією його прав за цим договором.

Відповідно до п.6.2 іпотекодавець має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги після виникнення будь-якої із таких обставин:

-несплати боржником іпотекодержателю будь-якої суми, як встановлено в кредитному договорі;

-порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобов`язань за ст.5 договором іпотеки;

-інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки.

Всупереч умовам кредитного договору, вищевказані зобов`язання відповідача щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконуються, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків.

В зв`язку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору щодо погашення заборгованості, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі від 08.12.2017 року №333/3110/17 спірні відносини АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 щодо дійсності договору та стягнення боргу за Кредитним договором були досліджені, позовні вимоги АТ «ОТП Банк» до відповідача задоволено. Рішення набрало законної сили.

Враховуючи часткове погашення відповідачем заборгованості, станом на 01.02.2019 року сума боргу ОСОБА_3 за кредитним договором складає:

- 8 843,20 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту, що за курсом НБУ станом на 01.02.2019 року (27,740960 грн./1 долар США) становить 245 318,86 грн.;

- 2 847,86 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 03.05.2016 року по 31.01.2019 року, що за курсом НБУ станом на 01.02.2019 року (27,740960 грн./1 долар США) становить 79 002,37 грн., а всього 11 691,06 доларів США.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимої іпотекодержателя.

Таким чином, в зв`язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором та невиконанням ним же зобов`язань за договором іпотеки для задоволення вимог за Кредитним договором позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки, тому і вирішив звернутися до суду.

Ухвалою суду від 19.04.2019 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

14.05.2019 року на адресу суду від представника АТ «ОТП Банк» надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження цивільних справ:

- №333/2242/19 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки;

- №333/7113/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

29.07.2019 року на адресу суду від третьої особи ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №333/7113/18за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року у задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання в одне провадження цивільних справ відмовлено; задоволено заяву третьої особи ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №333/7113/18.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06.09.2019 року ухвалу Комунарського районного суду від 29.07.2019 року в частині зупинення провадження скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

15.10.2019 року на адресу суду від представника АТ «ОТП Банк» надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження цивільних справ:

- №333/2242/19 за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки;

- №333/7113/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою суду від 11.11.2019 року у задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання в одне провадження цивільних справ відмовлено.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

04.03.2020 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява третьої особи ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки від 13.12.2007 року №РCNL-200/529/2007, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., зареєстрований в реєстрі за №6081.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 17.05.1986 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

25.12.2006 року ОСОБА_3 в порядку спадкування набув у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв.м., в тому числі житловою площею 26,6 кв.м.

Отже, вказаний будинок був особистою власністю ОСОБА_3 .

На момент набуття права власності на спадкове майно загальна вартість будинку становила 21 024,00 грн.

У період з дати набуття права власності на спадщину та по 02.10.2007 року, тобто під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у шлюбі, відбулася реконструкція, модернізація і розширення спірного будинку.

Як вбачається з технічного паспорту БТІ станом на 28.11.2006 року та свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 25.12.2006 року (тобто на час оформлення спадщини та до початку реконструкції), загальна площа спірного будинку становила 48,2 кв.м., в тому числі житлова площа 26,6 кв.м.

Станом на 02.10.2007 року, тобто після завершення реконструкції, загальна площа спірного будинку збільшилася до 115,4 кв.м., в тому числі житлова площа до 65,0 кв.м., а вартість виросла до 199.233,00 грн.

Між відповідачами даної справи ( ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк») був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідач ОСОБА_3 передав, а банк прийняв в іпотеку житловий будинок, який її чоловік отримав у спадщину, в тому числі з об`єктами нерухомості, які є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. При цьому їх передача в іпотеку відбулася без одержання свідоцтва про право власності та без нотаріальної згоди дружини як співвласника майна.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 вважає, що договір іпотеки не відповідає вимогам закону, а саме: з оскаржуваного договору іпотеки вбачається, що загальна площа будинку становить 115,4 кв.м., а його вартість 199 233,00 грн., в той час як відповідач успадкував будинок загальною площею 48,2 кв.м. та вартістю 21 024,00 кв.м.

Отже, в іпотеку разом з успадкованим будинком, який належав ОСОБА_3 , було передане і спільне сумісне нерухоме майно подружжя, набуте у шлюбі.

За вказаних обставин вбачається, що оскаржуваний договір іпотеки суперечить положенню ч.3 ст.65 СК України, оскільки укладений без нотаріально засвідченої згоди другого з подружжя.

Відповідно до п.3.1. оскаржуваного договору іпотеки, що на підтвердження права власності Іпотекодавця надане Свідоцтво про право власності на спадщину від 25.12.2006 року р.№4-1961.

Але, опис житлового будинку у вказаному свідоцтві від 25.12.2006 року та у п.3.2. оскаржуваного договору іпотеки є значно відмінним за рахунок вище згаданої реконструкції.

Крім того, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України.

Отже, як вже зазначалося об`єкти зазначені в розпорядженні районної адміністрації та акті прийомки, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, які в розумінні вище зазначеного надають ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

В той же час, згідно розділу договору іпотеки «Визначення термінів» вбачається, що предметом іпотеки, в тому числі є земельна ділянка загальною площею 616 кв.м., яка знаходиться під спірним будинком. При цьому підстава, на якій вказана земельна ділянка належить іпотекодавцю, в договорі взагалі не зазначена, а в п.3.2.1. договору взагалі зазначається, що вказана ділянка не приватизована.

За вказаних обставин вбачається, що оскаржуваний договір іпотеки суперечить положенню ч.2 ст.319 ЦК України та ст.5 ЗУ «Про іпотеку», а також статтям 120 ЗК України та 377 ЦК України, оскільки в ньому не вказана підстава виникнення права власності іпотекодавця на іпотечне майно, тобто земельну ділянку, яка набута ОСОБА_3 у власність тільки 13.10.2011 року, в той час як вона вже була передана в іпотеку за договором укладеним 13.12.2007 року.

Виходячи з вище зазначеного, необхідно дійти висновку, що оскаржуваний договір іпотеки суперечить вище зазначеним актам цивільного законодавства, а отже він має бути визнаний недійсним за позовом третьої особи, якою у даному випадку є позивач, майно якої без її згоди було передане в іпотеку.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати недійсним Договір іпотеки №PCNL-200/529/2007 від 13.12.2007 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 25.12.2006 року та зареєстрований в реєстрі за №6081.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року позовну заяву третьої особи ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки прийнято до провадження та об`єднано в одне провадження з первісним позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотекидля подальшого спільного розгляду, присвоєно єдиний номер № 333/2242/19.

14.08.2020 року на адресу суду від представника АТ «ОТП Банк» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву третьої особи ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування відзиву представник АТ «ОТП Банк» зазначив, що ОСОБА_3 набув право власності на спірний будинок 25.12.2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Шостою державною нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі №4-1961.

На думку представника позивача по первісному позову, відповідно до ч.1 ст.57 СК України, спірний будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_3 , а тому згода дружини ОСОБА_1 на укладення договору іпотеки не вимагається.

Щодо зобов`язань за договором іпотеки, представник позивача зазначив, що 13.12.2007 року, з метою забезпечення власних зобов`язань за кредитним договором від 13.12.2007 року № PCNL-200/529/2007 ОСОБА_3 уклав з ЗАТ «ОТП Банк» Договір іпотеки № PCNL- 200/529/2007 від 13.12.2007 року.

В іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок, загальною площею 115,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про права на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 25.12.2006 року, зареєстрований в реєстрі за №4-1961.

На час укладення договору іпотеки іпотекодавець надав банку відповідні запевнення та гарантії, покладаючись на які іпотекодержатель (Банк) уклав кредитний договір та договір іпотеки.

На думку банка, дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у цій справі мають на меті уникнення відповідальності по погашенню заборгованості за кредитним договором шляхом визнання договору іпотеки недійсним.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 стверджує, що не є стороною договору іпотеки, згоди на його укладення не надавала, про його існування взагалі нічого не знала.

Проте, з матеріалів зустрічної позовної заяви вбачається, що з метою укладення чоловіком ОСОБА_3 кредитного договору, ОСОБА_1 надала заяву від 13.12.2007 року, що посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., зареєстрована в реєстрі за №6080, якою надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_3 на укладення з ЗАТ «ОТП Банк» кредитного договору в сумі та на умовах, які їй відомі. З текстом кредитного договору ознайомлена.

Позивач умисно не зазначає у позові, що у підписаній нею заяві зазначено, що із текстом кредитного договору вона ознайомлена, який містить умови передачі спірного житлового будинку в іпотеку.

Умовами Кредитного договору передбачено предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 115.4 кв.м., житловою площею 26.2 кв.м., площа земельної ділянки 616 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, як заяву про згоду, так і договір іпотеки було укладено подружжям у один день, а саме 13.12.2007 року, у одного і того самого нотаріуса.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 у день підписання вказаної заяви та укладення кредитного договору та договору іпотеки вже було відомо про укладення договору іпотеки спірного будинку площею 115,4 кв.м., на яку вона надала згоду, відповідно до заяви від 13.12.2007 року.

Крім того, на підтвердження отримання кредиту в інтересах сім`ї ОСОБА_1 уклала з АТ «ОТП Банк» Договір поруки SR-200/529/2007 від 13.12.2007 року.

З огляду на викладене, позивачу ОСОБА_1 ще до моменту укладення Договору іпотеки достеменно було відомо про мету, суму, строк, вартість та інші умови Кредитного договору, а також про укладення Договору іпотеки та передачу в іпотеку Банку житлового будинку загальною площею 115.4 кв.м., що належить особисто її чоловіку ОСОБА_3 .

На думку представника банка, такі дії ОСОБА_1 мають на меті введення суду в оману з метою уникнення відповідальності по погашенню заборгованості за Кредитним договором.

Крім того, представник АТ «ОТП Банк» зазначив, що строк позовної давності для звернення до суду із заявленим ОСОБА_1 позовом сплинув 14.12.2010 року, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, є підставою для відмови у позові.

12.10.2020 року на адресу суду від представника АТ «ОТП Банк» надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №333/2242/19 по справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №333/7113/18.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника АТ «ОТП Банк» про зупинення провадження по справі №333/2242/19 по справі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №333/7113/18.

16.08.2021 року на адресу суду від АТ «ОТП Банк» надійшла заява про уточнення позову, відповідно до змісту якої позивач за первісним позовом просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №CNL- 200/529/2007 від 13.12.2007 року, а саме звернути стягнення на:

-1/2 частину житлового будинку, загальною площею 115,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про права на спадщину, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 25.12.2006 року за реєстровим №1961;

-1/2 частину житлового будинку, загальною площею 115,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2020 року у справі №333/7113/18;

для погашення заборгованості ОСОБА_3 перед АТ «ОТП Банк» за Кредитним договором № RCNL-200/529/2007 від 13.12.2007 року в сумі:

-8 843,20 доларів США - сума заборгованості за тілом Кредиту;

-2 847,86 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 03.05.2016 року по 31.01.2019 року, всього станом на 01.02.2019 року 11 691,06 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто один долар США 06 центів) доларів США; застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки, передбачений ст. 39 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом проведення прилюдних торгів, за початкового ціною реалізації предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, в сумі не нижче 314 625,00 грн.

Також, вказаної дати на адресу суду від представника АТ «ОТП Банк» надійшло клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 20.08.2021 року представник третьої особи Сердюк Р.В. заявив клопотання про долучення до матеріалів справи заперечення на заяву про уточнення позову, в яких просив суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про прийняття уточненого позову та залучення ОСОБА_1 співвідповідачем у даній справі.

Ухвалою суду від 20.08.2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 про залучення співвідповідача до участі у цивільній справі за позовною заявою АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічною позовною заявою третьої особи ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотекизалишено без розгляду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2021 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2021 року про залишення без розгляду заяву представника «ОТП Банк» про залучення як співвідповідача ОСОБА_1 , залишено без змін.

27.01.2022 року на адресу суду від представника АТ «ОТП Банк» надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості правонаступника 1/2 частини спірного будинку літ А загальною площею 115.4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 17.02.2022 року представник третьої особи Сердюк Р.В. надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні клопотання АТ «ОТП Банк» про залучення до участі у справі у якості правонаступника 1/2 частини спірного будинку літ А загальною площею 115.4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.02.2022 року у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі правонаступника по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічною позовною заявою третьої особи ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено.

Ухвалою суду від 02.03.2023 року визнано обов`язковою явку позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 по цивільній справі за первісним позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічною позовною заявою третьої особи ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки.

В судове засідання представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просив суд задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Відповідач за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_3 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, просили суд задовольнити зустрічну позовну заяву.

Щодо строків позовної давності в частині оскарження договору іпотеки від 13.12.2007 року, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не була стороною кредитного договору та договору іпотеки, і відповідно, самі договори не містять її підпису.

Зі змістом та текстом договору іпотеки вона ознайомлена не була.

13.12.2007 року ОСОБА_1 дійсно підписала заяву, засвідчену нотаріусом, згідно якої вона надала згоду її чоловіку на укладання кредитного договору в сумі та на умовах їй відомих. Остання не заперечує той факт, що вона дійсно знала про умови отримання її чоловіком кредиту в доларах США з щомісячним поверненням та кінцевим строком у грудні 2022 року, але про укладення договору іпотеки їй відомо не було.

Вперше про існування оскаржуваного договору іпотеки позивач дізналася влітку 2017 року, коли банк звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості. Відповідно, з того часу по дату звернення з зустрічною позовною заявою строк позовної давності не сплив.

ОСОБА_1 додатково пояснила, що вона дійсно підписувала згоду на отримання ОСОБА_3 кредиту, але не пам`ятає взагалі щодо ознайомлення з умовами кредитного договору. Під час укладення зазначеного кредитного договору їй не було відомо, що між ОСОБА_3 та АТ «ОТП Банк» було також укладено Договір іпотеки №РCNL-200/529/2007 від 13.12.2007 року. Про існування оскаржуваного договору іпотеки їй стало відомо лише в 2017 році, коли банк звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості. Також зазначила, що не може бути співвідповідачем по справі, оскільки є лише співвласником спірного житлового приміщення та будинок за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Заслухавши пояснення третьої особа за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглянувши заявлені Акціонерним товариством «ОТП Банк» позовні вимоги до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та заявлені ОСОБА_1 вимоги про визнання недійсним договору іпотеки від 13.12.2007 року №PCNL-200/529/2007, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., зареєстрований в реєстрі за №6081, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 13.12.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № CNL-200/529/2007, на підставі якого позичальник отримав від кредитора кредитні кошти в сумі 20 000 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок останнього.

В забезпечення виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №РCNL-200/529/2007 від 13.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., зареєстрований в реєстрі за №6081.

Відповідно до умов вказаного договору в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 115,4 кв.м та земельна ділянка 616 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В зв`язку з невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору щодо погашення заборгованості, ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») звернулося до суду із позовом про стягнення боргу.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі від 08.12.2017 року №333/3110/17 позов ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь банка заборгованість за кредитним договором CNL-200/529/2007 від 13.12.2007 року 10 002,3- доларів США.

ОСОБА_1 , вважаючи передане в іпотеку майно спільною сумісною власністю з ОСОБА_3 , подала відповідний позов до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Рішенням Комунарського районного суду від 09.09.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання майна спільною сумісною власністю задоволено: визнано право приватної власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 115,4 кв.м. та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0600га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.04.2021 року рішення Комунарського районного суду від 09.09.2020 року по вказаній справі залишено без змін.

24.05.2021 року ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою третьої особи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання майна спільною сумісною власністю.

Відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Положеннями ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 цього Кодексу, і зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. 1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Частина 3 цієї норми передбачає, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і /або/ державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово .

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і /або/ державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору іпотеки позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до частини четвертої статті 369, статті 215 ЦК України надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності. При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору.

Якщо майно, яке є спільною частковою власністю, передано в іпотеку без згоди інших співвласників, то наявність цих обставин свідчить про невідповідність договору іпотеки актам цивільного законодавства, що є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до положень частини першої статті 203, частини першої статті 205 ЦК України.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 своєї згоди на передачу в іпотеку 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 115,4 кв.м. та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0600га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які їй належать на праві спільної сумісної власності, не надавала.

Враховуючи відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення ОСОБА_3 як подружжям, договору іпотеки, за яким мало місце розпорядження спільним майном подружжя, тому з урахуванням вимог ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, на думку суду, такий правочин є недійсним.

За таких обставин вважаю, що у задоволенні первісного позову Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити, а зустрічну позовну заяву третьої особи ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки необхідно задовольнити, визнавши Договір іпотеки від 13.12.2007 року №PCNL-200/529/2007, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., зареєстрований в реєстрі за №6081.

Розглянувши заперечення представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо спливу строку позовної давності для звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про визнання договору іпотеки недійсним, суд вважає їх не приймати до уваги, враховуючи таке.

ОСОБА_1 пояснила, що вона дійсно у нотаріуса підписувала згоду на отримання ОСОБА_3 кредиту, але не пам`ятає взагалі щодо ознайомлення з умовами кредитного договору. Під час укладення зазначеного кредитного договору їй не було відомо, що між ОСОБА_3 та АТ «ОТП Банк» було також укладено Договір іпотеки №РCNL-200/529/2007 від 13.12.2007 року. Про існування оскаржуваного договору іпотеки їй стало відомо лише в 2017 році, коли банк звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не була стороною кредитного договору та договору іпотеки, і відповідно, самі договори не містять її підпису. Зі змістом та текстом спірного договору іпотеки вона ознайомлена не була.

13.12.2007 року ОСОБА_1 дійсно підписала заяву, засвідчену нотаріусом, згідно якої вона надала згоду її чоловіку на укладання кредитного договору в сумі та на умовах їй відомих.

У кредитному договорі (п.5 ч.1) у розділі «Інші терміни, що використовуються у цьому Договорі» зазначено, що предметом іпотеки є інформація, надана у терміні «Нерухоме майно». У терміні «Нерухоме майно» вказано: жилий будинок, загальна площа 11,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас заява, підписана ОСОБА_1 не свідчить, що вона ознайомлена саме з цим варіантом кредитного договору (не зазначено який саме кредитний договір, дата укладення та номер договору). Із змісту вказаної заяви суд не може однозначно встановити, що ОСОБА_1 у грудні 2007 року знала про передачу ОСОБА_3 в іпотеку вказаного будинку.

За таких обставин вважаю, що у суду відсутні підстави для висновку про пропуск строків позовної давності ОСОБА_1 , враховуючи, що вона подала позов у межах трирічного строку з моменту звернення банка із позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 369 ЦК України, ст.ст. 63, 65 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову Акціонерного товариства «ОТП Банк» ( , місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 66) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), третя особа: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Зустрічну позовну заяву третьої особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Акціонерного товариства «ОТП Банк» (, місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 66), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про визнання недійсним договору іпотеки задовольнити.

Визнати недійсним Договір іпотеки від 13.12.2007 року №PCNL-200/529/2007, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., зареєстрований в реєстрі за №6081.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.04.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод