Справа № 303/9099/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

24 серпня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІНВЕНТ треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання недійсним договору про відступлення прав вимог,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІНВЕНТ треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання недійсним договору про відступлення прав вимог.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ІНВЕНТ треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання недійсним договору про відступлення прав вимог. Судове засідання призначено на 04 липня 2023 року.

В судове засідання призначене на 04 липня 2023 року позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні Закарпатського апеляційного суду, у зв`язку з чим судовий розгляд справи було відкладено на 13 липня 2023 року.

В судове засідання призначене на 13 липня 2023 року позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подала клопотання про відкладення судового засідання з метою позасудового врегулювання спору, у зв`язку з чим судовий розгляд справи було відкладено на 24.08.2023 року.

Поряд з цим, у призначене судом засідання 24.08.2023 позивач та представник позивача повторно не з`явилися. Також представником позивача було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні Рахівського районного суду.

Про дати судових засідань представник позивача була повідомлена шляхом надіслання судових повісток в її електронному кабінет системи «Електронний суд» (06.06.2023 об 16:15:56, 04.07.2023 об 17:15:21; 17.07.2023 об 11:04:27).

Від представника позивача заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

В свою чергу частиною п`ятою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року по справі №310/12817/13 (провадження №61-36375св18), від 22 вересня 2021 року у справі N 465/205/17 (провадження N 61-9536св21), від 28.10.2021 у справі №465/6555/16-ц, від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21, від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

Частиною п`ятою статті 130 Цивільного процесуального України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 524/3347/18 (провадження № 61-641св21), від 26 квітня 2022 року у справі № 522/4104/16-ц (провадження № 61-4123св21) та від 04 травня 2022 року у справі № 398/457/20 (провадження № 61-1603св22).

У даному випадку, представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, до суду повторно не з`явився та заяв про розгляд справи за його відсутності не подав.

За таких обставин справи, суд позбавлений можливості об`єктивно вирішити переданий на його розгляд спір у передбачений цивільним процесуальним законом строк, без з`ясування позиції представника позивача відносно поданого ним позову в інтересах його довірительки.

Міжнародна судова практика свідчить про те, що суди мають бути активними в питанні запобігання зловживанню процесуальними правами. Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Крім того, таке положення закону співпадає із необхідністю дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Вищевказані дії представника позивача розцінюються судом як зловживання своїми процесуальними правами та обов`язками, що, в свою чергу, перешкоджає суду розглянути справу у визначені законом строки.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

По відношенню до ситуації, яка склалася по справі суд зазначає, що дії позивача у цивільному процесі мають бути спрямовані на досягнення своєї цілі, тобто вирішення вимог за предметом позову, а не затягування розгляду справи з метою забезпечення її перебування у суді без вирішення спору по суті.

Протягом часу перебування справи у суді представник позивача мала об`єктну можливість визначитися зі своєю позицією відносно поданого нею позову та практично забезпечити реалізацію свого бажання щодо розгляду позовних вимог особи, яку вона представляє.

Вищевказані дії (бездіяльність) представника позивача зумовлюють фактичну наявність ситуації, коли процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною, адже не забезпечується реалізація завдань цивільного судочинства, тому що особа звертається до суду з метою, відмінною від захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Також по відношенню до ситуації, що склалася суд зазначає, що приймаючи доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги, адвокат повинен зважити на свої можливості щодо його виконання.

Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на невиправдане затягування судового розгляду справи (частина друга ст. 17, частина друга ст. 44 Правил адвокатської етики).

Аналіз матеріалів цивільної справи свідчить про те, що представник позивача в судове засідання призначені на 04 липня 2023 року, 13 липня 2023 року та 24 серпня 2023 року не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а саме довідки про доставку електронних документів.

При цьому, клопотань про розгляд справи за наявними у ній матеріалами позивачем та його представником до суду не подано.

Зокрема, про дату та час судових засіданнь представник позивача був повідомлений судом шляхом надіслання повістки в його електронний кабінет користувача системи «Електронний суд».

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частини п`ята сьома ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України).

Функціонування Електронного кабінету та надсилання до нього документів в електронній формі у справах, в яких особи, що беруть в них участь пройшли процедуру реєстрації в ЄСІТС пов`язується саме з проходженням такими особами процедури реєстрації Електронного кабінету з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 257, 260 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Курах