УХВАЛА

04 травня 2023 року

м. Київ

справа № 462/5505/22

провадження № 61-3537ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медікал Геномікс Україна 2000» про визнання тесту ДНК недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 01 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 01 грудня 2022 року визнано неподаною і повернуто її скаржнику.

ОСОБА_1 07 березня 2023року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2023 рокув задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано заявнику: 1) надіслати на адресу суду ще одну копію касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; 2) сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн.

У квітні 2023 року заявник надіслав заяву, в якій він фактично висловив незгоду з ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2023 року в частині оплати судового збору та повторно просив звільнити його від сплати судового збору мотивуючи обставинами зазначеними у попередньому такому клопотанні, а саме скрутним матеріальним становищем.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, для вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору суд має встановити майновий стан сторони.

Повторно звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 нових доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища не надав.

Враховуючи викладене, наведені заявником доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, тому, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Отже, вимоги ухвали Верховного Суду від 23 березня 2023 року

ОСОБА_1 не виконав, не сплатив судовий збір у розмірі 536,80 грн та не надав суду ще одну копію касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки, ОСОБА_1 не усунув недоліки касаційної скарги, вона підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медікал Геномікс Україна 2000» про визнання тесту ДНК недійсним, повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська