Справа № 444/2536/23
Провадження № 2/444/840/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

при секретарі Садова І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області заяву адвоката Добушовського Ореста Васильовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за договором позики, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Жовківського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа №444/2536/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за договором позики.

15 серпня 2023 року адвокат Добушовський О.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що24 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики на суму 195 075 доларів США, що еквівалентно на момент укладення Договору позики 5 498 657 грн., які відповідач зобов?язувався повернути у повному обсязі і своєчасно до 15 грудня 2020 року, що підтверджується розпискою, власноручно написаною та підписаною відповідачем ОСОБА_2 . Місце повернення боргу було вказано у розписці за адресою: АДРЕСА_1 . Після завершення строку договору борг позичальником повернуто не було.

25 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення належних позивачу за договором позики грошових коштів у розмірі 195 075 доларів США.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 06 грудня 2021 року у справі №444/537/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики в розмірі 195 075 доларів США.

Зазначене рішення оскаржив ОСОБА_2 . Однак, Постановою Львівського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Постанова Львівського апеляційного суду набрала законної сили 08 листопада 2022 року.

У заяві про забезпечення позову стверджує, що на сьогоднішній день нa виконанні y Жовківському відділі державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №70389845, відкрите на виконання виконавчого листа №444/537/21 від 01 лютого 2022 року виданого Жовківським районним судом Львівської області у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики в розмірі 7 145 242,75 грн.

23 листопада 2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70389845 про примусове стягнення суми боргу у відповідності до вимог ст.ст. 3,4,24,25,26,27 ЗУ «Про виконавче провадження», проте жодного гривні боргу не стягнуто.

Таким чином, рішення Жовківського районного суду Львівської області не виконується відповідачем по сьогоднішній день.

Нещодавно позивачу стало відомо, що 19 квітня 2023 року Верховним Судом прийнято постанову у справі №461/10266/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ОКСІ Банк» (далі - АТ «ОКСІ Банк»), у якому просили: припинити право власності АТ «ОКСІ Банк» шляхом скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» (далі - КП «Реєстрація майна та бізнесу») Бойко Х. Р. про державну реєстрацію від 30 травня 2018 року за індексним номером 41335463; поновити право власності ОСОБА_3 на частину флігеля шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності за нею на флігель будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), придбаного на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 2003 року; та поновити право власності ОСОБА_2 на частину флігеля шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності за ним на цей флігель.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 26 жовтня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ОКСІ Банк», третя особа: Комунальне підприємство «Реєстрація майна та бізнесу», про скасування рішення державного реєстратора та поновлення записів про право власності задовольнити частково. Скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христини Романівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41335463 від 30 травня 2018 року щодо реєстрації права власності на флігель будинку, розташованого на АДРЕСА_2 , за Публічним акціонерним товариством «ОКСІ Банк».

Відтак, станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 володіє флігелем будинку, який розташований на АДРЕСА_2 без державної реєстрації, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 серпня 2023 року №342696597, майновим поручителем зазначено ОСОБА_3 . Іншого майна ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження державним виконавцем не знайдено.

Стверджує, що стягувач ОСОБА_1 може задовольнити свої вимоги з приводу стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу в межах виконавчого провадження у розмірі 5 498 657 грн. лише за рахунок незареєстрованого за ОСОБА_2 майна, а саме флігеля будинку, який розташований на АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Однак, в порушення інтересів ОСОБА_1 боржник ОСОБА_2 не реєструє в установленому порядку за ним майно.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, у позивача є обґрунтовані припущення з приводу можливості вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо реєстрації спірного майна за іншою особою або звернення стягнення на незареєстроване майно на користь третіх осіб. Тому, у разі невжиття заходів забезпечення позову, вчинення будь-якими особами реєстраційних дій з приводу незареєстрованого майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.

З метою уникнення подальшого зловживання відповідачем своїми правами та обов`язками просить суд винести ухвалу про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: флігель будинку, який розташований на АДРЕСА_2 , загальною площею 302,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

З приводу пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову позивач зазначив, що в змозі внести на депозитний рахунок суду кошти у розмірі 1 000 грн., які будуть гарантувати сумлінність позивача і забезпечити компенсацію збитків, яких можуть зазнати відповідачі у випадку, якщо за підсумками розгляду справи в задоволенні позову буде відмовлено та встановлено, що вжитими заходами забезпечення позову відповідачам були заподіяні збитки.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для забезпечення пред`явленого позову, суд виходить з наступного.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України). Згідно із ч.ч.1-2 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч.1, ч.2 ст.150ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законом.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за відсутності поданих доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, обраний вид забезпечення позову, судом встановлена відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно дост.9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України.

У розумінні п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс протии Латвії» від 7 листопада 2002 року).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційних витрат за договором позики.

Також з матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду та не реєструє за собою у встановленому законом порядку майно, що свідчить про намагання уникнути виконання зобов`язання щодо відшкодування позивачу боргу за договором позики, небажання відповідача виконувати свої зобов`язання, тобто, повернути борг у добровільному порядку, що може призвести до утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, та більших зусиль і затрат для відновлення порушених прав Позивача.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами існує спір майнового характеру, і у випадку задоволення позову з відповідача на користь позивача може бути стягнуто 923 974, 78 грн, а примусове виконання здійснюватиметься відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до частини 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. ст.177,178 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14 серпня 2023 року ОСОБА_2 належить флігель будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 302,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер відомостей про речове право 26369978.

Вказане майно може бути відчужене у будь-який час через державного або приватного реєстратора, що може утруднити виконання рішення суду у цій справі.

Відсутність на момент виконання рішення суду (у випадку задоволення позову) у відповідача майна, яке було у нього станом на дату пред`явлення даного позову і на яке може бути звернене стягнення, може призвести до порушення прав та законних інтересів позивача та утруднити виконання рішення.

Оскільки, відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав Позивача, тому необхідним забезпеченням позову буде накладення арешту на майно відповідача, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, - до ухвалення рішення по справі, що набрало законної сили.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Зважаючи на підстави заявленого позову, та представлені Позивачем докази, у разі обґрунтованості позовних вимог та можливого задоволення позову, невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи невиконання ймовірного судового рішення.

Щодо зустрічного забезпечення, суд зазначає, що в порядку ч.3 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування)чи місце знаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відтак, наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить Відповідачу збитки.

Керуючись ст.151-153,260,261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката Добушовського Ореста Васильовича про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за договором позики шляхом накладення арешту на флігель будинку, який розташований на АДРЕСА_2 , загальною площею 302,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер відомостей про речове право 26369978 - до ухвалення рішення по справі, що набрало законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання один рік з дати її постановлення.

Копію ухвали суду негайно надати сторонам у справі, а також скерувати до Личаківського відділу ДВС у м.Львові ЗМУМЮ ( 79058, м.Львів, пр-т Чорновола,39) для виконання.

Ухвала може бути оскарженою безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Стягувач за даним судовим рішенням: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Боржник за даним судовим рішенням: ОСОБА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя: Мікула В. Є.