Справа №: 343/1008/23
Провадження №: 2-о/0343/58/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 27.04.2023 звернулася в Долинський районний суд із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо:

-перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-наближення на 50 м до місця роботи, ОСОБА_1 , а саме: Старомізунський ліцей імені Василя Верховинця Вигодської селищної ради за адресою: с. Старий Мізунь, вул. Січових Стрільців, 82;

-особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Копію рішення направити до відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, на профілактичний облік та до виконавчого комітету Вигодської селищної ради.

Свою заяву мотивувала тим, що вона, ОСОБА_1 , з 16.07.1992 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Більше чотирьох останніх років їх сімейне життя не ладиться і постійно погіршується. Починаючи з літа 2021 року, шлюбні відносини фактично припинено. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. ОСОБА_2 почав систематично проявляти стосовно неї безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися на її адресу нецензурною лайкою, вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство стосовно неї. На фоні постійних незгод в родині почали виникати серйозні конфлікти, під час яких поведінка ОСОБА_2 почала бути занадто агресивною. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 . На її адресу постійно надходять погрози, як під час зустрічей, так і в телефонних розмовах. На даний час вона, турбуючись про своє життя, вимушена переховуватися від чоловіка за місцем проживання дочки та всіляко уникати спілкування з ним.

Починаючи з 2019 року, сварки між ними були систематичними, проте, не всі зафіксовані у встановленому чинним законодавством порядку.

Як вбачається з вищевикладеного, що підтверджується світлокопіями документів, ОСОБА_2 постійно вчиняє відносно неї психологічне насильство, що виражається в образах, приниженнях, погрозах вбивством.

З огляду на дані обставини та наявність психологічного насильства, що чинить ОСОБА_2 відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала викладені в заяві вимоги та пояснила, що вона перебуває з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дочка, яка на даний час вже є повнолітньою. ОСОБА_2 безпідставно почав її ревнувати, почав постійно її принижувати, погрожувати фізичною розправою та ображати нецензурними словами. Вона, з приводу домашнього насильства з боку чоловіка, неодноразово зверталася до правоохоронних органів, у зв`язку з чим щодо ОСОБА_2 вживались відповідні заходи (він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності), однак він продовжує чинити насильство відносно неї.

17.04.2023 вона по спецлінії «102» звернулася про те, що ОСОБА_2 вчинив щодо неї домашнє насильство , працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 533749 від 17.04.2023 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис серії АА № 300711 від 17.04.2023 з забороною в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Термінові заборонні приписи заінтересована особа не виконує, не зупиняється з погрозливими висловами в її сторону та агресивно поводиться в її присутності. Останнім часом ОСОБА_2 , постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, його поведінка абсолютно неконтрольована. Просила заяву задоволити.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить телефонограма (а.с.17).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Враховуючи вимоги ст. 350-5 ЦПК України щодо часових меж розгляду справи про видачу обмежувального припису, оскільки судом було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників судового провадження, зважаючи на необхідність судового захисту прав ОСОБА_1 , яка звернулася до суду, стверджуючи про те, що вона є жертвою домашнього насильства і потребує відповідного захисту, враховуючи, що заборони розгляду такого роду заяв за відсутності належним чином повідомлених учасників справи немає, суд вважає за можливе розглянути дану заяву без участі заінтересованої особи, яка належним чином повідомлена про розгляд заяви.

Заслухавши думку заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Ч. 2 ст. 3 даного Закону визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя та колишнє подружжя.

Ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних

відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

-фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 вказаного Закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

В п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Як вбачається з копії паспорта заявниці НОМЕР_1 , виданого Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 22 вересня 1998 року (а.с.5), ОСОБА_1 16 липня 1992 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , про що свідчить відмітка відділу РАГСу Долинського району Івано-Франківської області.

Як ствердила в судовому засіданні заявниця, ОСОБА_2 систематично вчиняв відносно неї домашнє насильство: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, принижував, вживав образливу критику, погрожував побиттям, застосовуванням фізичної сили.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів за фактом протиправних дій її чоловіка, що підтверджено відповіддями уповноваженої особи про розгляд відповідних звернень заявниць (а.с.7,8), рапортами уповноваженої особи відділення поліції (а.с.11).

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2021 у справі № 343/1874/21, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень (а.с.9-10).

17.04.2023 відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 300711, згідно якого останній вчинив насильство психологічного характеру відносно своєї дружини, ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2019 року у справі № 452/317/19-ц (провадження № 61-12915св19) зробив висновок про те, що «притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП ) може бути підставою для застосування заходів обмежувального припису».

За таких обставин, враховуючи, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 і те, що відносно кривдника 17.04.2023 винесено терміновий заборонний припис, з метою запобігання продовженню чи повторному вчиненню ним домашнього насильства щодо заявниці, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців, визначивши йому заходи тимчасового обмеження прав, зазначені в заяві ОСОБА_1 , яка підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 263-265, 350-1 - 350-6, 350-8ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задоволити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо постраждалої особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 6 (шість) місяців та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав:

1) Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) Заборонити ОСОБА_2 наближатися на 50 м до місця роботи, ОСОБА_1 , а саме: Старомізунський ліцей імені Василя Верховинця Вигодської селищної ради за адресою: с. Старий Мізунь, вул. Січових Стрільців, 82;Калуського району, Івано-Франківської області;

3) Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4) Заборонити ОСОБА_2 ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити у відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також в виконавчий комітет Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя:

28.04.23