ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/691/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/3800/21 Категорія: 304050000 Скляренко В.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

за участю секретаря Пойнер В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та неустойки у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором, -

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачем порушено умови, укладеного між сторонами договору на виконання робіт з розробки, впровадження та обслуговування програмного забезпечення від 08.07.2020 року. ОСОБА_2 , як виконавець робіт, допустив недоліки у виконанні поставлених перед ним завдань та не надав замовнику супровідної документації на програмне забезпечення (вихідний програмний код не містить будь-яких детальних коментарів до нього, відсутні правила експлуатації та інструкції для користувача і адміністратора). 13.03.2021 року. ОСОБА_1 направив відповідачу лист-претензію з переліком всіх недоліків та з вимогами негайно виправити виявлені недоліки за власний рахунок, з доробкою відповідної кількості годин та реалізацією роботи повністю у відповідності до технічного завдання, або з вимогою щодо повернення отриманого авансу в частині вартості робіт, що необхідні для виправлення недоліків. Просив повернути аванси, які були сплачені за роботу, яку відповідач взагалі не виконував в сумі 33 488 грн., виплатити договірні санкції згідно п. 7.2, 7.3 договору від 08.07.2020р. Натомість останній проігнорував всі вимоги позивача, що стало приводом звернення до суду.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь збитки в розмірі 60629,53 грн., що спричинені неналежним виконанням зобов`язань за договором на виконання робіт з розробки, впровадження та обслуговування програмного забезпечення від 08.07.2020 року; стягнути неустойку в розмірі 16748,49 грн.; стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в контексті обставин спірних правовідносин слід звернути увагу, що аналіз змісту ст. 545 ЦК свідчить, що за загальним правилом обов`язок доказування належності виконання зобов`язання покладається на боржника у зобов`язальних відносинах. Натомість такому обов`язку боржника (підрядника) у відносинах за договором підряду передує обов`язок кредитора (замовника) довести зміст умов завдання, що висувалось замовником виконавцю, оскільки невідповідність якості результату роботи виконавця можливо встановити лише шляхом порівняльної оцінки такого результату з умовами завдання. Це, в контексті положень ч. 2 ст. 78, ч. 2 ст. 102 ЦПК України та ч. 4 ст. 853 ЦК України в даному випадку можливе лише шляхом проведення відповідної експертизи, яку суд може призначити виключно за клопотанням учасників справи та на підставі доказів, поданих суду. Позивач не заявляв відповідного клопотання про призначення експертизи, внаслідок чого суд позбавлений можливості надати об`єктивну оцінку доводам позивача щодо неналежної якості розробленого відповідачем за завданням позивача програмного забезпечення.

Доказів наявності зауважень з боку первинного кредитора щодо якості виконаної роботи на підставі актів виконаних робіт суду не надано, а відтак такі акти вважаються акцептованими замовником.

Після 06.11.2020 року відповідних актів не складалось. Разом з тим, п. 2.2, 2.3 Договору сторони передбачили, що з 13.07.2020 року замовник гарантує виконавцю обсяги робіт не менш ніж 140 годин на календарний місяць і в разі незабезпечення виконавця роботою замовник виплачує виконавцю середню оплату із розрахунку 140 годин на календарний місяць за відповідний період простою. При цьому договір не містить положень щодо порядку підтвердження періоду простою, а також норми про обов`язок відповідача складати акти виконаних робіт в період простою.

Таким чином, за умовами Договору за період часу з 13.07.2020 року по 04.03.2021року позивач гарантував виплату відповідачеві середньої оплати на суму 156 035,95 грн., а фактично позивачем сплачено відповідачу грошові кошти на загальну суму 115 918,00 грн. При цьому у всіх квитанціях про здійснення таких платежів не міститься відомостей про зміст призначення платежу, оскільки у відповідній графі зазначено лише «Переказ на карту ПриватБанку. Пл-ник: ОСОБА_1 ».

За таких обставин суд відхилив доводи позивача щодо порушення відповідачем його обов`язку у складанні актів виконаних робіт, а також про здійснення позивачем авансових платежів на користь відповідача на суму 33488,00 грн., оскільки позивачем не надано суду доказів надання відповідачу відповідних технічних завдань (із зазначенням їх обсягу та змісту), що мали виконуватись відповідачем в період часу, починаючи з листопада 2020 року, а вчинені позивачем платежі на користь відповідача суд сприйняв як здійснення середньої оплати за період простою.

Не надано суду й доказів щодо понесення позивачем витрат на усунення недоліків у виконаному відповідачем завданні.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою в якій вказує, що рішення є необґрунтованим, винесеним з недотриманням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. Просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач в порушення п. 3.1.6. договору не надав жодного акту виконаних робіт за весь період дії договору. Доказами цього порушення є відсутність будь-якого підтвердження відправки електронного листа з авторизованої у договорі пошти відповідача на авторизовану пошту позивача.

Відповідно до п. 3.1.5. відповідач повинен був надати із програмним забезпеченням супровідну документацію, вимоги до якої визначені п. 1.5. договору, що ним зроблено не було.

Зазначає, що у разі відсутності актів виконаних робіт, всі здійснені на користь відповідача платежі мають природу попередньої оплати, тобто авансових платежів.

Суд першої інстанції дійшов до хибного висновку, що доказів наявності зауважень з боку первинного кредитора щодо якості виконаної роботи на підставі таких актів суду не надано, а відтак такі акти вважаються акцептованими замовником, оскільки у відповідності до п. 3.2.4 договору замовник зобов`язується підписувати, або акцептувати відповідним електронним повідомленням Акти виконаних робіт в триденний строк, якщо у нього немає зауважень до виконаних робіт, або надати свої аргументовані зауваження. Однак, таких актів надано не було взагалі.

Щодо гарантування виплати відповідачеві середньої оплати, то суд невірно трактував пункти 2.2., 2.3. умов договору у даній частині, оскільки виконавець не підтвердив факт простою у роботі та неотримання завдань від позивача, що є ключовою умовою для оплати простою із розрахунку 140 годин на календарний місяць.

Зазначає, що доказами у справі доведено факт порушення відповідачем пунктів договору 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4, 3.1.5, 3.1.6, 3.2.1, 5.1., 7.2, 7.3, 10.1.1.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач є керуючим партнером компанії «Продуктофф еКомпані ОУ», що зареєстрована у Республіці Естонія, реєстраційний код 14383393, юридична адреса: Естонія, Харьюмаа, Таллінн, Кескліна район, Пярну мнт 158/2-88, 11317 (т. 1 а.с. 51-53).

Діючи від імені компанії «Продуктофф еКомпані ОУ», на підставі договору-доручення від 17.06.2020 року (а.с. 19-21), позивач уклав з відповідачем договір на виконання робіт з розробки, впровадження та обслуговування програмного забезпечення від 08.07.2020р. (далі Договір), за умовами якого відповідач (виконавець) на підставі замовлень компанії «Продуктофф еКомпані ОУ» (замовник) або її представника розробляє програмне забезпечення під умовною назвою «Продуктофф» і надає замовнику повні безумовні виключні авторські та інші права на використання цього програмного забезпечення в будь-якій формі і будь-яким способом, а замовник зобов`язується оплачувати розробку програмного забезпечення в порядку та на умовах, передбаченим таким договором (т. 1 а.с. 11-18).

Умовами Договору передбачено, що виконавець гарантує замовнику роботи над програмним забезпеченням «Продуктофф» (далі ПЗ) в обсязі не менш ніж 140 годин роботи на календарний місяць, починаючи з 13.07.2020 року, а замовник гарантує виконавцю обсяги робіт не менш ніж 140 годин на календарний місяць і в разі незабезпечення виконавця роботою замовник виплачує виконавцю середню оплату із розрахунку 140 годин на календарний місяць за відповідний період простою (п. 2.2, 2.3 Договору).

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що обсяг роботи виконавця фіксується спеціальною моніторинговою програмою (он-лайн сервісом), що визначена замовником, та є обов`язковою для використання під час роботи над ПЗ, а в деяких випадках сторони можуть узгодити обсяг робіт, які не підлягають моніторингу відповідною програмою. Сторони не заперечували, що відповідною програмою моніторингу була система обліку часу «tmetric.com», згідно даних якої відповідач витратив 667 год. 37 хв. на виконання наданих йому завдань.

Умовами Договору передбачені наступні обов`язки виконавця:

- якісно, своєчасно та в строки, зазначені у технічному завданні, виконувати роботи відповідно до загальновизнаних стандартів та правил (п. 3.1.1);

- виконувати гарантійне виправлення недоліків виключно у роботі виконавця, які можуть бути виявлені у майбутньому, за власний рахунок, на протязі шести календарних місяців з місяця, в якому відповідні роботи були виконані, прийняті замовником та оплачені в повному обсязі відповідно до умов Договору (п. 3.1.4);

- передати, разом із супровідною документацією, вихідний програмний код ПЗ на електронному носії (лазерний диск, флеш-накопичувач) у вигляді робочих файлів ПЗ, або шляхом надання замовнику відповідних виключних прав у хмарному сховищі файлів (п. 3.1.5);

- протягом трьох робочих днів з першого робочого дня наступного календарного місяця надати у електронній формі шляхом надсилання на електронну пошту замовника акт виконання робіт за місяць, в якому проводилися роботи. В акті зазначаються фактично виконані та здані виконавцем задачі відповідно до технічного завдання та кількість затрачених годин (п. 3.1.6).

Згідно п. 4.1 Договору ціна договору включає в себе ціну робіт, які визначаються із розрахунку 4,34 доларів США за одну годину робіт на період двох календарних місяців з дня початку робіт по цьому Договору та 5,52 доларів США за одну годину робіт - починаючи з третього календарного місяця.

На виконання договірних зобов`язань позивачем надсилались відповідачу технічні завдання, а останній надсилав акти виконаних робіт.

За період з серпня 2020 року по січень 2021 року позивачем було здійснено на користь відповідача дев`ять платежів на загальну суму 115 918 грн., що підтверджується відповідними банківськими квитанціями (т. 1 а.с. 24-32). У свою чергу відповідачем надсилались на адресу позивача акти виконаних робіт: від 03.08.2020 року 188 годин; від 04.08.2020 року 110 годин; від 02.10.2020 року 179 годин; від 06.11.2020 року 160 годин (т. 1 а.с. 54-59).

14 та 29 січня 2021 року відповідач надсилав на електронну адресу позивача листи з проханням видати йому в якості авансу 10 000,00 грн. у зв`язку з сімейними обставинами (т. 1 а.с. 67, 68).

15.02.2021р. між компанією «Продуктофф еКомпані ОУ», в інтересах якої діяла ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , як фізичною особою, укладено угоду про передачу прав та обов`язків за Договором, внаслідок чого позивач набув всіх прав та обов`язків замовника за таким Договором (т. 1 а.с. 23), про що відповідачу 19.02.2021 року було направлене позивачем відповідне повідомлення на електронну пошту (т. 1 а.с. 60).

22.02.2021року на електронну адресу відповідача було направлено вимогу позивача про виправлення на протязі трьох робочих днів з дня отримання такої вимоги недоліків (зазначених у таблиці), які були виявлені у роботі відповідача (т. 1 а.с. 61-66).

04.03.2021року позивачем на адресу відповідача направлено засобами поштового зв`язку повідомлення про розірвання Договору, яке отримане відповідачем 06.03.2021р. (т. 1 а.с. 39, 41).

13.03.2021р. позивачем на адресу відповідача направлено засобами поштового зв`язку лист-претензію, в якому викладено наступні вимоги: 1) негайно виправити виявлені недоліки за власний рахунок або повернути суму оплати в частині вартості роботи, як за 181,5 годин по 5,52 долари США за одну годину, що становить 27800,77 грн. за курсом НБУ станом на 12.03.2021року; 2) повернути аванси, які були сплачені відповідачу за роботу, яку він не виконав в сумі 33 488 грн.; 3) виплатити договірну санкцію згідно п. 7.2 Договору в розмірі 30% від суми, що є еквівалентною вартості 140 годин виконаних робіт із розрахунку 5,52 долари США за одну годину, що становить 6433,24 грн. за діючим курсом НБУ станом на 12.03.2021 року; 4) виплатити договірну санкцію згідно п. 7.3 Договору в розмірі 50% від суми, що є еквівалентною вартості 140 годин виконаних робіт із розрахунку 5,52 долари США за одну годину, що становить 10722,06 грн. за діючим курсом НБУ станом на 12.03.2021 року (т. 1 а.с. 33-38, 40).

Відповідач заперечує наявність будь-яких недоліків у виконаних ним завданнях за Договором, а також наявність в нього будь-яких невиконаних зобов`язань перед позивачем.

Водночас, позивач наполягає в апеляційній скарзі, що наявні як недоліки у роботі, так і не виконані зобов`язання за які відповідач отримав аванси.

Частиною першою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частина друга статті 837 ЦК України).

Статтею 853 ЦК передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Згідно ч. 4 ст. 853 ЦК у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками.

Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Положеннями статті 615 ЦК України установлено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до частин першої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених положень законодавства розірвання договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Згідно з частиною другою статті 598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

За приписами статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги позивач стверджує про наявність неналежного виконання умов договору на виконання роботі з розробки, впровадження та обслуговування програмного забезпечення від 08 липня 2020 року.

При цьому вказує, що відповідач у порушення умов пункту 3.1.6. договору не надав жодного акту виконаних робіт за весь період дії договору.

Відповідно до пункту 3.1.6. договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з першого робочого дня наступного календарного місяця виконавець зобов`язаний надати Акт виконання робіт за місяць, в якому проводилися роботи. В Акті зазначаються фактично виконані та здані виконавцем задачі відповідно до ТЗ (частини ТЗ) та кількість затрачених годин (по задачам та в цілому за відповідний календарний місяць). Акт надається у електронній формі шляхом надсилання на електронну пошту замовника.

Приписами пункту 3.2.4. договору визначено, що замовник зобов`язується підписувати, або акцептувати відповідним електронним повідомленням Акти виконаних робіт в триденний строк, якщо у нього немає зауважень до виконаних робіт, або надати свої аргументовані зауваження.

До позовної заяви ОСОБА_1 долучив Акти виконаних робіт від 03 серпня 2020 року на кількість годин робіт 188 годин, від 04 серпня 2020 року на кількість годин робіт 110 годин, від 02 жовтня 2020 року на кількість годин робіт 179 годин, від 06 листопада 2020 року на кількість годин робіт 160 годин.

При цьому, в позові зазначено, що дані акти були передані замовнику третьою особою.

Колегія суддів звертає увагу, що після передачі даних актів зауважень від компанії «Продуктофф еКомпані ОУ» до відповідача не було, оскільки в матеріалах справи вони відсутні.

Крім того, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 4.3. договору передбачено, що оплата за даним договором здійснюється замовником в український гривнях за курсом НБУ, розрахованим на 1 число наступного місяця, що слідує за місяцем, в якому виконувалися роботи. Виплати виконавцю по договору проводяться замовником (або його уповноваженим представником) до 5-го числа місяця, що слідує за місяцем виконання робіт на підставі акту виконаних робіт відповідно до п. 3.1.6 договору.

Відповідно до наданих позивачем квитанцій на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 04.08.2020 року 13220,00 грн., 04.09.2020 року 17584,00 грн., 05.10.2020 року 26577 грн., 06.11.2020 року - 25109,00 грн., 08.12.2020 року - 15730,00 грн., 29.12.2020 року 4698,00 грн., 14.01.2021 року 2000,00 грн., 15.01.2021 року 8000,00 грн., 29.01.2021 року - 3000,00 грн.

Умовами договору укладеного між сторонами не передбачено попередньої оплати виконаної роботи, а тому колегія суддів вважає, що оплата проведених робіт ОСОБА_2 свідчить про схвалення замовником виконаної ним роботи.

Щодо тверджень викладених в апеляційній скарзі про надання авансів відповідачу у зв`язку із надходженням на електронну пошту позивача листів від 14 січня 2021 року (т. 1 а.с 67) та від 29 січня 2021 року (т. 1 а.с 68) з проханням видати аванси, то колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 854 ЦК України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадках та в розмірі, встановлених договором.

Умовами договору укладеного між сторонами не передбачено виплату авансу.

Крім того, договір між сторонами розірвано 04 березня 2021 року, однак остання виплата за договором була здійснена 29 січня 2021 року, що свідчить про те, що дані кошти, які позивач вважає авансом, були оплатою роботи відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими та електронними доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів, перевіривши доводи учасників справи та зважаючи на предмет доказування вважає, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору, наданий список недоліків не свідчить про їх реальну наявність.

Також слід звернути увагу на специфіку предмету доказування, яка виключає можливість доведення фактів наявності недоліків лише на підставі їх переліку, оскільки такі докази не є належними у зв`язку з тим, що не містять переконливої інформації щодо предмета доказування, а тому можуть бути розцінені судом як припущення позивача.

Клопотань про проведення у справі судової комп`ютерно - технічної експертизи програмного коду позивач не заявляв, хоча необхідність з`ясування обставин у справі потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Доводи про наявність збитків колегія суддів також відхиляє, з огляду на наступне.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина перша статті 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (пункт 4 частини першої статті 611 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України).

На підтвердження понесених збитків у розмірі 27 141,53 грн. позивач надав розрахунок витрат на виправлення недоліків, який складений ним та ним же підписаний.

Колегія суддів, враховуючи доказ наданий на підтвердження збитків, вважає його неналежним підтвердженням заявлених вимог, оскільки він носить односторонній характер.

За результатами розгляду справи колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

Оскільки позовна вимога про стягнення неустойки залежить від доведеності факту порушення відповідачем умов договору, тому дана вимога задоволенню також не підлягає.

Інші доводи позивача були предметом перевірки судом апеляційної інстанції, однак свого належного підтвердження не знайшли.

Приходячи до переконання про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів також бере до уваги положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (пункт 32 рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді