Справа № 588/82/22
№ провадження 2/588/14/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретарів судових засідань Горлянд С.В., Безкоровайної А.С., сторін справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їх представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Тростянці цивільну справу

за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини,

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визначення часу та місця спілкування батька з дитиною,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради, Виконком Тростянецької міської ради як орган опіки та піклування,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача за первісним позовом

Позивач у січні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що з весни 2008 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін справи народилася донька ОСОБА_7 , позивач піклувався про доньку, приділяв їй багато уваги, займався її вихованням та утриманням. На початку літа 2018 року ОСОБА_1 поїхав працювати до Литви, коли при цьому приїздив додому, надавав гроші дружині на утримання сім`ї, передавав продукти харчування, побутову техніку, одяг тощо для доньки, залишав відповідачці банківську картку, якою вона розпоряджалася на власний розсуд. У жовтні 2021 року ОСОБА_2 по телефону повідомила позивачу, що вона розлучається з ним, що до неї приїздить не треба, оскільки у неї є інший чоловік. Наприкінці 2021 року позивач приїхав додому до батьків, відповідачка в цей період придбала нову трикімнатну квартиру. Розуміючи, що співвласником квартири ОСОБА_1 не буде, він відмовився приймати участь у ремонті зазначеної квартири.

Відповідачка речі позивача зібрала та віддала йому, донька залишилася проживати з матір`ю. ОСОБА_1 у позовній заяві стверджує, що ОСОБА_2 за надуманими підставами перешкоджає йому зустрічатися із донькою, приймати участь у її вихованні, утриманні та спілкуванні з нею, заборонила вчительці, щоб він забирав доньку зі школи. Вона не дозволила привітати ОСОБА_8 з Новим роком та днем народження, вручити подарунок, телефон доньки заблоковано і позивач позбавлений можливості поспілкуватися із нею навіть по телефону.

Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької міської ради 29.12.2021 року визначено способи участі позивача у вихованні доньки у вигляді двох днів на тиждень, один з яких вихідний, тривалістю до восьми годин за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Однак, відповідачка чинить перешкоди у побаченнях з дитиною та не виконує рішення комісії, саме тому позивач вимушений звернутися до суду. При цьому відповідачка успіхами у навчанні доньки не цікавиться, до школи не пускає, в результаті дитина дуже відстає у навчанні і може бути залишена у четвертому класі на другий рік. Вона запропонувала повернути всі забрані домашні речі взамін на відмову від дитини, але позивач відмовився.

Посилаючись на указані обставини ОСОБА_1 у первісному позові просить суд:

1) зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2) установити позивачу ОСОБА_1 для участі у вихованні, утриманні та спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час, коли він буде перебувати у м.Тростянець, такі способи участі у вихованні дитини: спілкування трьох днів на тиждень, а саме двох буденних днів, тривалістю по чотири години поза межами навчального процесу та один вихідний чи святковий день, тривалістю 8 годин за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 .

Стислий виклад позиції відповідача ОСОБА_2 стосовно вимог за первісним позовом

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 за змістом відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 вважає первісний позов безпідставним, оскільки ніколи не заперечувала проти побачень дитини з батьком, не чинила перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, позивач не вказує які саме перешкоди вона йому чинить, які обов`язки не виконує як мати дитини. Не надано суду ніяких достатніх доказів на підтвердження існування перешкод з її боку у спілкування батька з дитиною. У первісному позові ОСОБА_1 міститься інформація щодо майна, речей, які придбавав позивач, ним надана виписка по його рахунку, які не мають відношення до предмету спору.

Відповідачка за первісним позовом вказує, що у жовтні 2021 року позивач приїхав в Україну та по телефону почав погрожувати відповідачці, що забере у неї дитину і кудись завезе, саме тому вона у жовтні не впустила його до квартири, коли він прийшов. Тоді він звернувся до соціальних служб і було досягнуто домовленості про побачення з дитиною три дні на тиждень. Однак позивач сам став порушувати графік, домашніх завдань з дитиною не виконував, налаштовував дитину проти матері, висловлювався нецензурними словами а адресу матері та бабусі. У листопаді 2021 року позивач влаштував скандал на роботі у позивачки, застосував відносно неї фізичну силу та розбив її телефон, про що відповідачкою було подано заяву до поліції. Дитину він вже не забирав, а від слідчого вона дізналася, що позивач виїхав за кордон.

Повернувся ОСОБА_1 у грудні 2021 року та подав заяву до Комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької міської ради, якою було прийнято рішення щодо визначення способів його участі у вихованні доньки у вигляді двох днів на тиждень, один з яких вихідний, тривалістю до восьми годин за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, проте позивач це рішення не виконував. І після рішення Комісії від 29.12.2021 ОСОБА_1 фактично забирав доньку: 08 січня 2021 року об 11 год., домовлялись, що привезе о 16 год. 00 хв., фактично привіз о 20 год. 00 хв.; 10.01.2021 забрав після першого уроку у школі о 13 год. 00 хв., привіз о 20 год. 00 хв.; 13.01.2021 забрав після четвертого уроку, привіз о 20 год. 30 хв., домашні завдання не виконані, про що у щоденником було зроблено запис; 15.01.2021 забрав о 10 год. 30 хв, з уроку англійської мови у приватній школі, привіз о 21 год.; 17.01.2021 забрав після четвертого уроку о 15 год. 20 хв., привіз о 20 год. 00 хв., 20.01.2022 передзвонив, що забере доньку, але не забрав, не попередивши, 21.01.2022 забрав після уроків о 16 год. 20 хв, привіз о 21 год. 00 хв.

22 січня 2022 року позивач хотів забрати дитину з уроку англійської мови у приватній школі «Презент Симпл», а коли вчителька йому відмовила, погрожував їй поліцією, зчинив скандал, почав тягнути доньку у машину, дитина плакала, не хотіла до нього іти, він почав ображати відповідачку та висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою. В указаний день ОСОБА_1 виїхав до Литви, де до цього часу і перебуває.

ОСОБА_1 зазначав, що проживає у своїх батьків, але це не відповідає дійсності, оскільки проживає він у брата і ніяких умов для зустрічі із дитиною у нього немає, тим більше для належного виховання і занять. ОСОБА_8 взагалі не знає діда та бабусю по батьковій лінії, бачила їх дуже рідко, до того ж у самого ОСОБА_1 неприязні відносини з власними батьками Відповідач має запальний характер та нестабільну психіку, відносно нього ведеться досудове розслідування за частиною 1 статті 125 КК України за нанесення ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень 09.11.2021 року.

Усі дні, коли позивач забирав ОСОБА_8 до себе, він ніяким чином її розвитком не займався, неконтрольовано забирав її зі школи. Також ОСОБА_8 часто хворіє на ГРЗ, має алергію, то потребує оздоровчих заходів та особливої уваги до харчування. Відповідачкою була подана заява про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків до комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької міської ради. Враховуючи викладене та інтереси дитини, яка має особливий стан здоров`я, з метою збереження її психоемоційного стану, та те, що зустрічі позивача з донькою не сприяють її розвитку, відповідачка вважає за необхідне обмежити зустрічі позивача з донькою, які не мають шкодити її розвитку.

Стислий виклад зустрічного позову

ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить суд визначити час та місце спілкування батька ОСОБА_1 з його донькою ОСОБА_9 1 день на тиждень субота, протягом 8 годин за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 за місцем проживання ОСОБА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 у позовній заяві та в ході судового розгляду мотивувала тим, що її донька має затримку розвитку експресивної мови та порушення психічного розвитку, що є наслідком гіпоксії при пологах, вона перебуває на обліку у невропатолога. Як наслідок дитина на цей час затримується у розвитку приблизно на 4-5 років. Такі проблеми зі здоров`ям викликають у ОСОБА_8 труднощі у навчанні, вона потребує асистента-вчителя та додаткових занять з фахівцями, тому позивач змушена прикладати дуже багато зусиль, щоб дитина опановувала шкільну програму, також вона додатково навчається у приватній школі англійської мови. ОСОБА_2 була завжди проти, щоб донька переходила на індивідуальне навчання з учителем, оскільки у такому разі вона не отримала б соціалізації та нормального атестату. Систематичність занять, дотримання режиму навчань, недопускання пропуску в заняттях має важливе значення у подоланні вад розвитку. Уведення з минулого року інклюзивного навчання у школах, яке дозволяє тепер ОСОБА_8 вчитись із дітьми в класі, але із вчителем асистентом, має гарні результати для її розвитку та соціалізації. Твердження ОСОБА_1 про те, що вона не цікавиться навчанням доньки безпідставні, ОСОБА_2 достатньо часу приділяє дитині, слабкість у її навчанні зумовлена не педагогічною запущеністю, а розумовими здібностями.

Натомість сам батько не опікується здоров`ям дитини, не намагається всебічно розвивати доньку. До звернення з позовом до суду ОСОБА_1 про зустрічі з дитиною не домовлявся, а просто викрадав її з учбових закладів. У дні побачень ОСОБА_1 з донькою у період з кінця грудня 2021 по 22 січня 2022 вільний час дитина проводила за телефоном, дивилася мультики та гралася в комп`ютерні ігри, або ж він катав її на машині. Домашні завдання батько з дитиною не виконував, а коли ОСОБА_8 поверталася, то відмовлялася виконувати домашнє завдання через пізній час, що відмічала класний керівник у щоденнику наступного дня.

На практиці впровадити графік побачень, який просить ОСОБА_1 є неможливим, він буде шкодити інтересам та розвитку доньки. Про існування рішення виконкому від 14.02.2022, яким затверджено висновок органу опіки та піклування, ОСОБА_2 дізналася лише під час підготовчого судового засідання, рішення Комісії від 29.12.2021 та рішення від 14.02.2022 суперечать одне одному, хоча розглянуті з одного і того ж приводу та складені ще під час мирного стану, в них взагалі не враховано інтереси ОСОБА_8 та особливості її розвитку, указані рішення є формальними, розраховані на дітей без вад розвитку. На цей час ОСОБА_1 перебуває за кордоном і за його словами повертатися не збирається, тому незрозуміло як він буде бачитися із дитиною.

Позивачка за зустрічним позовом та її представник ОСОБА_4 зазначили, що у первісній позовній заяві ОСОБА_1 не йдеться про якнайкращі інтереси дитини, що має бути ключовим при вирішенні спору. Проте у зустрічній позовній заяві, виходячи з якнайкращих інтересів доньки, ОСОБА_2 просить суд врахувати при визначенні часу спілкування з батьком, розклад занять доньки у школі, в інклюзивному центрі, у приватній школі англійської мови, її особливі потреби, психоемоційний стан, який у неї часто змінюється, іноді залежно від її настрою її треба умовляти щось зробити або піти кудись. Найкраще для неї на думку ОСОБА_2 , щоб зустрічі з батьком відбувалися у вихідний день, коли немає занять та додаткового психоемоційного навантаження.

Стислий виклад позиції ОСОБА_1 до зустрічного позову ОСОБА_2 .

Представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 подав відзив на зустрічний позов, просив відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_2 у зв`язку з безпідставністю, посилався на те, що остання одноосібно вирішила розірвати сімейні стосунки, твердження про порушення графіку побачень голослівні, доказів про те, що під час побачень ОСОБА_1 налаштовує дитину проти матері не надано. Такі твердження являються намаганням сформувати негативний портрет батька дитини. Інформація, які повідомляє ОСОБА_2 неправдива. Вона заборонила вчительці віддавати дитину батькові, не дозволила йому зустрічатися з донькою, заблокувала її телефон, не дозволила привітати доньку з Новим роком та Днем народження, вручити подарунки. Посилання на велику зайнятість дитини і відсутність часу для спілкування з батьком надумані, є намаганням виправдати відмову у спілкування батька з донькою. ОСОБА_1 під час приїзду в ОСОБА_10 проживає у батьків, куди і привозить свою малолітню доньку.

Стислий виклад позиції третіх осіб

Представник відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради подала клопотання про розгляд справи без участі представника відділу та підтримання способу участі батька у вихованні доньки, зазначені у висновку органу опіки та піклування.

Представник Виконком Тростянецької міської ради як органу опіки та піклування до суду не з`явився. За висновком, який затвердженим рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 14.01.2022 № 20, орган опіки та піклування вважає доцільним рекомендувати батьку ОСОБА_1 брати участь у вихованні дитини ОСОБА_7 відповідно до графіку спілкування: тричі на тиждень (два будні та один вихідний дні) протягом восьми годин за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді від 28.01.2022 року позовну заяву прийнято до судового розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Відповідачкою ОСОБА_2 16.02.2022 року подано відзив на позовну заяву.

Представником позивача ОСОБА_3 23.02.2022 року подано відповідь на відзив

У зв`язку із уведенням в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану та неможливістю здійснення правосуддя з об`єктивних причин під час воєнного стану на території м.Тростянець судове засідання, яке призначено на 01.03.2022 року не відбулось.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 22.03.2022 № 13/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Тростянецького районного суду Сумської області на Гадяцький районний суд Полтавської області.

З 26 травня 2022 року розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.05.2022 №32/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ Тростянецького районного суду Сумської області.

Відповідачкою ОСОБА_2 13.06.2022 та 14.06.2022 року подано клопотання про визнання явки позивача в судове засідання обов`язковою та подано клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Представником позивача ОСОБА_3 15.06.2022 року подано заперечення на указані клопотання відповідачки

Протокольною ухвалою суду 15.06.2022 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконком Тростянецької міської ради як на орган опіки та піклування, відкладено підготовче судове засідання.

Відповідачкою ОСОБА_2 29.06.2022 року подано заперечення на відповідь на відзив, 04.07.2022 року заяву про виклик свідків, 07.07.2022 року подано зустрічну позовну заяву про визначення часу та місця спілкування з малолітньою дитиною, клопотання про долучення доказів та клопотання про витребування доказів, 08.07.2022 року клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу внаслідок неспівмірності та клопотання про залучення у справі спеціаліста-психолога.

Ухвалою суду від 08.09.2022 року прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження із первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 .

Представником позивача за первісним позовом ОСОБА_3 19.09.2022 року подано заяву про виклик свідків та відзив на зустрічну позовну заяву.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 12.10.2022 року подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Представником позивача ОСОБА_3 18.10.2022 року подано заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 18.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольними ухвала суду від 23.11.2022, 06.12.2022, 27.12.2022, 06.02.2023 07.03.2023, 28.03.2023, 20.04.2023 року відкладався судовий розгляд за клопотанням відповідачки, для виклику свідків, у зв`язку з повітряною тривогою тощо.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, з 2008 року фактично проживали однією сім`єю як чоловік та дружина.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час розгляду справи досягла 12 років (том 1, а.с.14). Донька сторін спору має особливості розвитку, перебуває на обліку невропатолога у зв`язку із затримкою розвитку експресивного мовлення, затримкою психічного розвитку (том 1, а.с.94-109).

Сторони справи визнали, що ОСОБА_1 з 2018 року постійно працює у Литві, періодично приїжджаючи до міста Тростянець, де вони спільно проживали з ОСОБА_2 , та донькою у квартирі по АДРЕСА_2 .

З жовтня 2021 року за поясненнями сторін справи вони припинили спільне проживання, а їх донька ОСОБА_8 залишилась проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно штампів у паспорті ОСОБА_1 для виїзду за кордон останній 12 жовтня 2021 року виїхав з Литви та перебував у жовтні 2021 року у місті Тростянці після чого знову виїхав до Литви (з пояснень сторін).

У подальшому ОСОБА_1 за даними його паспорту для виїзду за кордон 17.12.2021 року виїхав з Литви (том 1 а.с.9), після чого у грудні 2021 року звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької міської ради про визначення способів його участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_7 , 2011 року народження, яка була розглянута на засіданні Комісії 29.12.2021 за участі заявника та матері дитини ОСОБА_2 . На засіданні Комісії було ухвалено рішення визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_8 у вигляді двох днів на тиждень, один з яких вихідний день, тривалістю до восьми годин за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Відділу «Служба у справах дітей» Тростянецької міської ради доручено підготувати проєкт рішення виконкому (том 1, а.с.7).

Через незначний час після ухваленого Комісією рішення від 29.12.2021 стосовно участі батька у вихованні доньки ОСОБА_1 19.01.2022 звернувся з цим позовом до суду, а 22 січня 2022 року виїхав до Литви, звідки на територію України до цього часу не повертався.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 Сімейного кодексц України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від

20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції).

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України).

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону (постанова Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 165/2839/17).

Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що у первісному позову ОСОБА_1 стверджував, що ОСОБА_2 не виконує рішення Комісії, перешкоджає йому зустрічатися із донькою, приймати участь у її вихованні, утриманні та спілкуванні з нею, заборонила вчительці, щоб він забирав доньку зі школи, не дозволила привітати ОСОБА_8 з Новим роком та днем народження, телефон доньки заблоковано і позивач позбавлений можливості поспілкуватися із нею по телефону.

Указані обставини ОСОБА_2 заперечила повністю, у відзиві на позов вказала, що і до рішення Комісії від 29.12.2021 за усною домовленістю надавала ОСОБА_1 тричі на тиждень бачитись з донькою, у відзиві на позов ОСОБА_2 навела дні побачень батька з дитиною протягом січня 2022 року після засідання Комісії.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 1 та 2 статті 76 ЦПК України).

До первісної позовної заяви ОСОБА_1 не надав належних доказів на підтвердження зазначених ним обставин в обґрунтування своїх твердження про перешкоджання ОСОБА_2 бачитись з донькою.

Допитані за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 як свідки його мати ОСОБА_11 та рідний брат ОСОБА_1 під час допиту повідомили, що ОСОБА_1 після припинення проживання з ОСОБА_2 приїжджав з донькою ОСОБА_8 і до будинку батьків, і до будинку рідного брата, вони з нею гарно проводили час, грались, читали. Мати позивача ОСОБА_12 вказував, що син їй говорив, що ОСОБА_2 не дає бачитись з донькою, спілкуватись по телефону, обурювався з цього приводу, тобто указані обставини їй відомі лише зі слів сина.

Будь-яких інших доказів невиконання ОСОБА_2 рішення Комісії від 29.12.2021 року, та вчинення дій, зазначених у первісному позові з перешкоджання у спілкування ОСОБА_1 з дитиною ним суду не надано і не спростовано тверджень ОСОБА_2 про те, що позивач забирав доньку 08, 10, 13, 15, 17, 20, 21 січня 2022 року.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не доведено достатньою сукупністю належних доказів перешкоджання йому відповідачкою за первісним позовом у спілкуванні з донькою, а тому вимога про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не підлягає задоволенню.

З установлених на підставі пояснень сторін та досліджених доказів обставин суд дійшов висновку, що між сторонами існує спір щодо способу участі батька у вихованні доньки в частині графіку спілкування батька з донькою та кількості днів їх побачень.

У первісному позові батько дитини ОСОБА_1 , який проживає окремо від дитини, просив суд визначити йому спосіб участі у вихованні дитини: спілкування три дні на тиждень, а саме двох буденних днів, тривалістю по чотири години поза межами навчального процесу та один вихідний чи святковий день, тривалістю 8 годин за місцем його проживання за попередньою домовленістю з матір`ю.

У зустрічному позові ОСОБА_2 як мати, з якою проживає дитина, просила визначити час та місце спілкування батька з його донькою 1 день на тиждень субота, протягом 8 годин за попередньою домовленістю з нею.

Як уже зазначалось судом, з урахуванням правової позиції Верховного Суду у постанові від 01.04.2020 у справі № 165/2839/17, зважаючи на те, що між сторонами існує спір про способи участі ОСОБА_1 у вихованні дитини, подання зустрічного позову ОСОБА_2 є ефективним способом захисту, який не суперечить Сімейному кодексу України, оскільки ініціювати вирішення судом спору щодо способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, може будь-хто з батьків.

На переконання ОСОБА_2 режим спілкування її доньки ОСОБА_8 з батьком має відповідати перш за все якнайкращим інтересам дитини, зокрема, бути для самої дитини не у безсистемною режимі, а із забезпеченням дисципліни у навчанні і соціальному побуті, тобто у заздалегідь відомі для дитини дні, ураховувати її режим навчання у загальноосвітній школі, інклюзивному центрі, занять англійської мови, не допускати випадків достроково залишення дитиною занять у всіх закладах, які вона відвідує, без поважних причин, з метою недопущення регресу у розвитку дитини через пропуски у навчальному процесі, а також надання можливості дитині більше бути у колі інших дітей, що допомагає для її соціалізації. Також режим спілкування дитини з батьком на переконання ОСОБА_2 має залишати час і сили у доньки для виконання нею домашнього завдання, що на відміну від інших дітей для ОСОБА_8 вимагає більше часу з обов`язковою допомогою дорослого, а також надавати їй достатньо часу для сну і відпочинку, тривалість якого для ОСОБА_8 має бути більшою, ніж для дітей, які не мають затримок у розвитку.

ОСОБА_1 , у свою чергу у первісному позові не мотивував вказаний ним режим побачень з донькою відповідністю його якнайкращим інтересам дитини з урахуванням вад її розвитку, труднощами в опануванні нею програм навчання, посилався лише на свої права і бажання як батька спілкуватись з дитиною.

Відповідно до затвердженого рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 14.01.2022 № 20 Висновку про способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки рекомендовано батьку брати участь у вихованні дитини відповідно до графіку спілкування: тричі на тиждень (два будні дні та один вихідний день) протягом восьми годин за попередньою домовленістю з матір`ю. Виходячи зі змісту Висновку органом опіки та піклування рекомендовано той графік спілкування, який просив у заяві установити ОСОБА_1 . Заперечення матері дитини щодо запропонованого батьком графіку органом опіки та піклування не враховано, мотиви не наведено, є лише посилання на те, що батько надає грошову допомогу на утримання доньки та за місцем його проживання (як установлено в ході розгляд справи у будинку батьків ОСОБА_1 , який свого житла не має) створені умови для перебування малолітньої доньки (том 2, а.с.3-5).

Графік побачень рекомендований у Висновку затвердженому рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 14.01.2022 № 20 є іншим, ніж визначено рішенням Комісії від 29.12.2021.

Виходячи з наданих ОСОБА_2 письмових доказів та допитаних судом за її клопотанням свідків, суд дійшов висновку, що графік спілкування ОСОБА_1 з донькою, рекомендований органом опіки та піклування, на відміну від рішення Комісії від 29.12.2021, не є таким, що відповідає як найкращим інтересам малолітньої ОСОБА_13 , які за своєю природою переважають права батьків, зважаючи на такі мотиви.

Так, донька сторін ОСОБА_7 навчається у 5 класі Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 Тростянецької міської ради, у період з 09.09.2020 по 12.01.2022 відповідно до заяви матері та рішення педагогічної ради перебувала на сімейній формі навчання. Дівчина йде на контакт з однолітками, охоче бере участь у групових іграх, має друзів, іноді не хоче йти на контакт з дорослими, буває замкнутою. У дитини недостатньо сформовані уміння та навички, необхідні для засвоєння шкільної програми, навчальна діяльність на низькому рівні, потрібна постійна допомога вчителя (том 1, а.с.55).

Допитана як свідок початкових класів ОСОБА_14 суду показала, що з 1 по 4 клас в її класі навчалась ОСОБА_7 , більше із педагогами закладу спілкувалась мати дитини, батько працював за кордоном. Дитина потребує індивідуального підходу у навчанні, щоб досягнути результатів має бути дисципліна і систематичність у навчанні, домашні завдання у ОСОБА_8 виконувались. Через слабкий рівень навчання ОСОБА_8 було рекомендоване індивідуальне навчання. Був випадок, коли батько ОСОБА_8 , який до цього не забирав зі школи, приїхав до закінчення всіх уроків, з бажанням достроково забрати доньку зі школи. Про це вчитель, порадившись із директором, повідомила ОСОБА_2 , яка просила не віддавати дитину поки вона не приїде. У подальшому ОСОБА_1 забирав дитину зі школи.

ОСОБА_2 в ході розгляду справи пояснила, що, незважаючи на вади розвитку доньки та труднощі у засвоєнні програми, вона завжди була проти індивідуального навчання доньки. Завдяки запровадженню нещодавно в Україні інклюзивного навчання, яке дозволяє доньці, навчатись у колективі дітей, які не мають затримок у розвитку, що необхідно для соціалізації дитини, за допомогою соціального педагога, яка постійно з нею на заняттях.

Крім того, ОСОБА_15 навчається у приватній школі англійської мови Present Simple (том 1, а.с.56). Допитана як свідок вчитель приватної школи англійської мови ОСОБА_16 суду підтвердила, що ОСОБА_7 відвідує заняття двічі на тиждень, приводить мама або бабуся, пропусків немає, навчається у силу її можливостей, має проблеми з пам`яттю, їй подобається спілкуватись з іншими дітьми, це сприяє її розвитку та соціалізації. Свідок повідомила про випадок, коли батько ОСОБА_8 , який до цього не приходив до школи, до закінчення заняття за 20 хв. і заявив, що йому треба забрати дитину, налякав дітей, конфліктно себе поводив. Про цю ситуацію свідок повідомила ОСОБА_2 , яка сказала, що не проти, щоб батько забрав ОСОБА_8 , але після закінчення занять.

Відповідно до характеристики практичного психолога КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Тростянецької міської ради від 20.11.2022 № 41 ОСОБА_7 , яка відвідує указаний центр, проведена діагностика показала, що дитина має хороші відносини з батьками. У стосунках з однолітками вона вразлива і сором`язлива. Катерина зазнає серйозних труднощів у навчанні, не справляється з навчальною діяльністю. При виконанні завдань швидко втомлюється, інформацію сприймає уповільнено, потребує постійної допомоги дорослих. Допомогу вчителя та асистента сприймає охоче, вона потребує організуючої допомоги дорослого, не проявляє ініціативу у навчанні, має низьку мотивацію. Пам`ять, мисленні операції, сприйняття слабо розвинені, увага розсіяна (том 2, а.с.65).

З Висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 09.02.2022 року стосовно ОСОБА_13 , яка з січня 2022 року навчається за колективною формою навчання у школі судом установлено, що за результатами оцінки педагогічних працівників інклюзивно-ресурного центру дитина має навчальні труднощі тяжкого ступеню прояву, у дитини спостерігається затримка розвитку (пункт 6, 7 Висновку). Дитині рекомендовано Індивідуальний навчальний план, Освітня програма закладу загальної середньої освіти адаптована відповідно до індивідуальних особливостей дитини, яка потребує до 6 годин на тиждень для проведення корекційно-розвиткових занять (том 1, а.с.57-61).

ОСОБА_2 повідомила, що на сьогодні донька залучена з понеділка по п`ятницю на заняттях у школі, які залежно від розкладу тривають до 12-13 години. У вівторок після навчання у школі ОСОБА_8 відвідує заняття з психологом в інклюзивному центрі, з 14 год до 16 год., у середу та п`ятницю ОСОБА_8 з 17 год до 18 год. відвідує групові заняття англійської мови в приватній школі.

Допитана як свідок лікар педіатр КНП «Тростянецька міська лікарня» ОСОБА_17 суду показала, що знає доньку сторін справи ОСОБА_8 з моменту її народження. Дитина має затримку у розвитку приблизно на 4-5 років, що могла спровокувати гіпоксія головного мозку. У зв`язку із затримкою експресивного мовлення (важко складає слова у речення), немає чіткої вимови, ОСОБА_17 давала направлення для обстеження дитини вузькими спеціалістами. Свідок вказала, що таким дітям необхідна соціальна адаптація, для чого важливим є навчання у загальноосвітній школі серед однолітків. Для ОСОБА_8 важливим є дотримання режиму навчання, з якої її не можна виривати чи допускати пропуски, оскільки її розвиток буде гальмуватись, вона може регресувати без постійних і системних занять.

Твердження ОСОБА_1 у первісному позові про те, що мати дитини не цікавиться успіхами в навчанні, до школи не пускає, у результаті чого дитина відстає у навчанні суперечать установленим судом обставинам та спростовуються викладеними вище письмовими доказами з відповідних закладів, в яких вказано, що мати приділяє розвитку та навчанню дитині належну увагу, а труднощі в опануванні навчальної програми викликані затримкою розвитку дитини. Крім того, активну участь ОСОБА_2 у захисті інтересів дитини, яка страждала від образ та насильства з боку однокласника свідчать надані нею матеріали її звернень стосовно захисту доньки (том 1, а.с.177-194). Також ОСОБА_2 підтвердила регулярне забезпечення влітку санаторно-курортного відпочинку для доньки.

Отже, установлені судом обставини, які характеризують розвиток дитини сторін свідчать про її потребу у суворому дотриманні режиму навчання з відвідуванням додаткових корекційно-розвиткових занять до 06 годин на тиждень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при визначенні режиму спілкування дитини з батьком має бути враховані режим навчання дитини сторін з урахуванням її додаткових занять поза межами загальноосвітнього закладу, які допомагають їй долати затримку розвитку мовленнєвого та психічного розвитку за допомогою спеціалістів (психологів, дефектологів) та необхідність надання дитині часу відпочинку та сну належної тривалості через те, що дитина швидко втомлюється.

Таким чином, з урахуванням повідомленого ОСОБА_2 розкладу занять доньки, виходячи з інтересів малолітньої дитини, конкретних обставин справи, віку, стану здоров`я, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини та правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, на цей час суд вважає доцільним визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні доньки шляхом установлення графіку спілкування з дитиною: щотижня кожного четверга тривалістю чотири годин поза навчальним процесом та кожної суботи тривалістю вісім годин за місцем проживання ОСОБА_1 за попередньою домовленістю з матір`ю дитини.

Запропонований у первісному позові та висновку органу опіки та піклування графік є неконкретним стосовно днів спілкування батька з дитиною, що за умови не визначення судом конкретних днів тижня може не вирішити спір, а рішення суду не буде належно виконуватись, провокуватиме подальші конфліктні ситуації.

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

За таких обставин, первісний та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

ОСОБА_1 при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. (а.с.22), а також заявив про те, що поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн. (а.с.19-21).

ОСОБА_2 при подачі зустрічного позову оплатила судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. (том 1, а.с.174), а також заявила про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката 24000 грн., компенсація витрат адвоката на бензин 1000 грн. (а.с.168-173).

Сторони та представники сторін заявили про зменшення витрат на професійну правничу допомогу іншої сторони, посилаючись на їх завищений розмір та інші обставини.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Ураховуючи подані сторонами клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, їх доводи, обсяг підготовлених процесуальних документів та доказів, який не є значним, не потребував значних витрат часу, справа не є складеною, а тому суд дійшов висновку про те, що розмір витрат кожної сторони на професійну правничу допомогу адвокатів ОСОБА_3 , Мальченка Д.В. слід зменшити до 10000 грн.

Витрати адвоката Мальченка Д.В. на бензин в сумі 1000 грн. не є витратами на професійну правничу допомогу, а відповідно до статті 138 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з явкою до суду.

Розмір витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту стороні на користь якої ухвалено рішення, визначається вартістю квитків на відповідний вид транспорту або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом. Докази понесення витрат в сумі 1000 грн., пов`язані з явкою до суду адвоката Мальченка Д.В. ОСОБА_2 не підтверджено, тому не підлягають компенсації.

Первісний та зустрічний позови, які є позовами немайнового характеру, задоволено частково.

Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну (пункт 36 постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» 17.10.2014 № 10).

Понесені сторонами справи суми судових витрат, які підлягають компенсації є однаковими і складають 10992,40 грн. (992,40 грн. судового збору + 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу).

Оскільки первісний і зустрічний позови задоволено частково указані витрати розподіляються порівну. Зокрема, з кожної сторони на користь іншої підлягає стягненню однакова сума 5496,20 грн. компенсації судових витрат Внаслідок зустрічного зарахування вимог про компенсацію витрат, понесені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Первісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини та зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визначення часу та місця спілкування батька з дитиною задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_18 спосіб участі у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом установлення графіку спілкування з дитиною: щотижня кожного четверга тривалістю чотири годин поза навчальним процесом та кожної суботи тривалістю вісім годин за місцем проживання ОСОБА_5 за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_20 .

В частині інших вимог первісний та зустрічний позови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 12.05.2023 року.

Сторони:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4

Треті особи:

Відділ "Служба у справах дітей" Тростянецької міської ради, код 44133812, адреса: вул.Благовіщенська, 3 у м.Тростянець Сумсьої області

Виконком Тростянецької міської ради, адреса: вул.Миру, 6 м.Тростянець Сумська область, 42600

Суддя М.В. Щербаченко