Справа № 308/9103/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2023 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Козак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді уточнену позовну заяву представника позивача про стягнення заборгованості у цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з якою просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 9891,33 доларів США, що за курсом 25,05 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.08.2016 складає 247777,82 грн., за кредитним договором № MKK7GA00000185 від 14.12.2005, яка складається з наступного: 2343,57 доларів США заборгованість за кредитом; 7422,96 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом: 124,80 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2016 у цивільній справі № 308/9103/16-ц задоволено повністю позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MKK7GA00000185 від 14.12.2005 в розмірі 9891,33 доларів США, що є еквівалентом 247777,82 грн., та 3716,67 грн. судового збору.

17.06.2020 відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пітух В.І., подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 29.09.2020 задоволено заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пітух В.І. про перегляд вказаного заочного рішення суду. Скасовано заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2016 у цивільній справі № 308/9103/16-ц, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до судового розгляду по суті.

02.02.2023 від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшла уточнена позовна заява до справи № 308/9103/16-ц про стягнення заборгованості, згідно з якою просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за період з 23.02.2019 до 23.02.2022 у розмірі 211,11 доларів США за кредитним договором № МКК7СА00000185 від 14.12.2005, яка складається з наступного: 211,11 доларів США 3 % річних від простроченої суми.

В уточненій позовній заяві представник позивача, посилаючись на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України та правові позиції, викладені у відповідних постановах Верховного Суду, зазначив, що сума заборгованості за тілом кредиту становить 2343,57 доларів США та згідно з якою нараховуються 3 % річних. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач за період з 23.02.2019 до 23.02.2022 має заборгованість у розмірі 211,11 доларів США 3 % річних від простроченої суми.

19.04.2023 від представника відповідача до суду надійшли заперечення на уточнену позовну заяву, згідно з якою просить подану заяву АТ КБ «Приватбанк» про уточнення позовних вимог повернути заявнику, зауваживши, що ухвалою суду від 24.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Уточнену позовну заяву подано до суду після закінчення підготовчого засідання. Вважає, що дії позивача щодо надання суду поза межами строків призводить по порушення норм процесуального права, зловживання своїми процесуальними правами, а подані докази є неналежними та такими, що не можуть бути долучені до матеріалів справи. Звертає увагу, що матеріали справи не містять клопотання про поновлення строку для подання уточненої позовної заяви.

Розглянувши вказану уточнену позовну заяву, оцінивши наведені сторонами доводи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Основним принципом цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який полягає у тому, що зацікавлена особа вільно розпоряджається своїми матеріальними та процесуальними правами, а відтак позивач на власний розсуд визначає особу, до якої пред`являє вимоги.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом третім частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, у разі необхідності, заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Наведене означає, що право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог та на зміну підстав або предмету позову є безумовним правом позивача, яке може бути реалізоване у встановленими процесуальним законом порядку та строки.

Аналіз змісту статей 49, 175, 176 ЦПК України в їх сукупності дає підстави для висновку, що збільшення (зменшення) розміру позовних вимог полягає у збільшенні (зменшенні) розміру заявлених вимог у грошовому виразі (суми, яка стягується чи оспорюється), а зміна предмету позову це зміна матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

У постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 922/404/19 зроблено висновок про те, що позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості отримати певне матеріальне благо. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретно визначеної позивачем позовної вимоги позивач замість способу захисту прав який був заявлений при подачі позову, виявить бажання скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував і первісні вимоги.

Виходячи з положень пункту третього частини другої статті 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, у разі необхідності, заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви. Процесуальні права та обов`язки сторін визначені статтею 49 ЦПК України і відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання. Зміна позивачем підстав і предмету позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Це правило законодавець визначив імперативно. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, наявні правові підстави для відмови в задоволенні такого клопотання. Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача.

Суд зазначає, що у даному випадку, за змістом поданої до суду уточненої позовної заяви, банк фактично подав нову редакцію позову, додавши позовну вимогу, яка змінює одночасно предмет і підстави позову, по суті є новою вимогою, а також у такій редакції позову викладені нові обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначає докази, що підтверджують вже нові обставини.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17.

За встановлених обставин, виходячи з предмету спору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття уточненої позовної заяви, оскільки позивач, фактично відмовившись від попередніх вимог, пред`являє окрему самостійну вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № МКК7СА00000185 від 14.12.2005 за період з 23.02.2019 до 23.02.2022 у розмірі 211,11 доларів США 3 % річних від простроченої суми, що фактично свідчить про подання позивачем нової позовної заяви, оскільки за своїм змістом та предметом позову в уточненій позовній заяві позивач одночасно змінює підстави та предмет позову, що є недопустимим відповідно вимог статті 49 ЦПК України, та свідчить про подання позивачем нової позовної заяви.

Керуючись статтями 2, 13, 49, 197, 260, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви представника позивача про стягнення заборгованості у цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень частини другої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай