БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/68/23
Справа № 356/69/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2023 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретарів Гонтар Н. І., Падун А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Березанський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 01.11.2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.02.2012, з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 45 468,90 грн., а також судові витрати в сумі 574,35 грн. Виконавчий лист, який був виданий Березанським міським судом Київської області 27.03.2012 № 2-284/11 в даній цивільний справі, був пред`явлений до виконання 02.04.2012 (ВП 31955670) та в подальшому втрачений при пересилці після його повернення державним виконавцем 12.11.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.09.2022 за її заявою було видано дублікат вказаного виконавчого листа та відкрито виконавче провадження ВП 69977512. Як зазначає позивач, станом на 05.01.2023 рішення Березанського міського суду Київської області від 01.11.2011 не виконане, борг не сплачений. З огляду на те, що відповідач порушила грошове зобов`язання, яке виникло на підставі вказаного вище рішення суду, у позивача виникло право на застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відтак, просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 4 148 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 20 820,60 грн., що виникли за період з 11.01.2020 по 11.01.2023, всього 24 968 грн., а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 20.02.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.04.2023 відповідач подала до суду письмові пояснення, в яких проти пред`явленого позову заперечила, вважаючи його необґрунтованим та незаконним, оскільки вимога про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат може бути задоволена лише у випадку, коли подається позов про стягнення основної (задавненої) вимоги, посилаючись на при цьому на правові висновки в постановах Верховного від 06.03.2019 в справі № 757/44680/15-ц та від 23.11.2022 в справі № 285/3536/20. Разом з тим, оскільки позов про стягнення задавненої вимоги не подається, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з неї 3 % річних та інфляційних втрат (а.с.58-60).

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, 20.03.2023 позивач та 12.04.2023 відповідач подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності (а.с.52,61-62).

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.49,55).

Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 01.11.2011 у справі № 2-284 2011р., що набрало законної сили 13.02.2012 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 45 468,90 грн., а також судовий збір в сумі 574,35 грн., в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 відмовлено (а.с.11-12,18).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 141, ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.10).

Окрім того, відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 8 від 15.02.2023, ОСОБА_3 уклала шлюб 28.07.2012, змінивши прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.43-45).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.09.2022, що набрала законної сили 26.09.2022, заяву ОСОБА_1 задоволено, ухвалено видати дублікат виконавчого листа № 2-284/11 на підставі вказаного вище рішення Березанського міського суду Київської області від 27.03.2012 про стягнення заборгованості за договором позики, а також поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа за рішенням Березанського міського суду Київської області від 27.03.2012 у цивільній справі № 1002/2-284/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.13-17).

28.09.2022 на підставі вказаної вище ухвали від 08.09.2022 Березанським міським судом Київської області видано дублікат виконавчого листа (а.с.18-19).

Постановою державного виконавця Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тюрменка В. М. від 04.10.2022 відкрито виконавче провадження ВП 69977512 з примусового виконання виконавчого листа № 1002/2-284/11, виданого 28.09.2022 Березанським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості з договором позики в сумі 45 468,90 грн. та судових витрат в сумі 574,35 грн., всього 46 043,25 грн. (а.с.20-21).

За інформацією начальника Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іораш С. М. від 05.01.2023 № 438, у Березанського міському відділі державної виконавчої служби з 02.04.2012 перебувало виконавче провадження ВП 31955670, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-284/11, виданого Березанським міським судом Київської області 27.03.2012, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 46 043,25 грн.; 12.11.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; 04.10.2022 на підставі дублікату виконавчого листа № 1002/2-284/11, виданого 28.09.2022 Березанським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу 46 043,25 грн., відкрито виконавче провадження ВП 69977512; станом на 05.01.2023 рішення Березанського міського суду Київської області від 01.11.2011 н виконане, по виконавчих провадженнях ВП 31955670 та ВП 69977512 борг в сумі 46 043,25 грн. не погашений (а.с.22).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Аналогічні за змістом висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 14-16цс18 (686/21962/15-ц), а також у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 459/3560/15-ц, від 11.07.2018 у справі № 753/23612/15-ц, від 05.09.2018 у справі № 461/479/16-ц, від 22.11.2018 у справі № 761/43507/16-ц.

Отже, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням імперативних вимог ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Березанського міського суду Київської області від 01.11.2011 у справі № 2-284 2011р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 45 468,90 грн., а також судового збору в сумі 574,35 грн., всього 46 043,25 грн.

Доказів, які б підтверджували сплату боржником вказаної заборгованості, матеріали справи не містять.

За таких обставин, оскільки відповідач порушила грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При визначенні інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання підлягають застосуванню норми Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, і Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1078).

Перевіряючи наданий позивачем розрахунок суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд враховує, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

Зазначений спосіб розрахунку відповідає позиції Верховного Суду в постановах від 17.10.2018 у справі №916/1883/16, від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, а також Рекомендаціям щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ № 62-97р від 03.04.1997, які застосовуються у судовій практиці і викладена у них позиція має сталий характер.

Так, за період, зазначений позивачем в позові, з 11.01.2020 по 11.01.2023 включно, сукупний індекс інфляції становить: (100,20 : 100) х (99,70 : 100) х (100,80 : 100) х (100,80 : 100) х (100,30 : 100) х (100,20 : 100) х (99,40 : 100) х (99,80 : 100) х (100,50 : 100) х (101,00 : 100) х (101,30 : 100) х (100,90 : 100) х (101,30 : 100) х (101,00 : 100) х (101,70 : 100) х (100,70 : 100) х (101,30 : 100) х (100,20 : 100) х (100,10 : 100) х (99,80 : 100) х (101,20 : 100) х (100,90 : 100) х (100,80 : 100) х (100,60 : 100) х (101,30 : 100) х (101,60 : 100) х (104,50 : 100) х (103,10 : 100) х (102,70 : 100) х (103,10 : 100) х (100,70 : 100) х (101,10 : 100) х (101,90 : 100) х (102,50 : 100) х (100,70 : 100) х (100,70 : 100) = 146,236 % .

Сума боргу з урахуванням сукупного індексу інфляції становить: 46 043,25 грн. (сума боргу) х 146,236 (сукупний індекс інфляції) : 100 = 67 331,81 грн.

Отже, загальна сума інфляційних нарахувань на суму основного боргу за вказаний період складає 67 331,81 грн. (сума боргу з урахуванням індексу інфляції) - 46 043,25 грн. (сума боргу) = 21 288,56 грн.

Водночас, за правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки позивач при проведенні розрахунку інфляційних втрат за невиконання рішення суду за період з 11.01.2020 по 11.01.2023 не враховувала індекс інфляції за грудень 2022, за розрахунком суду сума за вимогами про стягнення інфляційних втрат є більшою за суму, яку просить стягнути позивач, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, а саме у розмірі 20 820,60 грн.

Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Період розрахунку приймається з 11.01.2020 по 11.01.2023 включно.

Отже, 3% річних з простроченої суми основного боргу становить: 46 043,25 грн. х 3% : 365 (кількість днів у році) х 1097 (кількість днів прострочення) : 100 = 4148 грн.

Водночас, доводи відповідача, наведені в її письмових поясненнях, про те, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат неможливе без одночасного пред`явлення позову про стягнення основного боргу з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постановах від 06.03.2019 в справі № 757/44680/15-ц та від 23.11.2022 в справі № 285/3536/20, суд відхиляє, оскільки вказані постанови ухвалені судом у справах за інших обставин.

У вказаній вище постанові від 23.11.2022 в справі № 285/3536/20 Верховний Суд зазначає, що натуральним зобов`язання (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, оскільки боржник заявив про застосування позовної давності і яка застосована судом, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном; задавненим зобов`язанням є зобов`язання, в якому стосовно задавненої вимоги спливла позовна давність, кредитор не пред`являє в судовому порядку позову про захист задавненої вимоги і боржник відповідно не заявив про застосування до неї позовної давності.

Разом з тим, в даній справі позивач звернувся до суду з позовом про стягнення основного боргу за договором позики у передбачені законом строки, який рішенням Березанського міського суду Київської області в справі № 2-284 2011 р. від 01.11.2011 задоволено про застосування наслідків спливу позовної давності в рішенні не зазначено, заяв сторонами не подавалось.

При цьому, наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Враховуючи вищевказане, принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 20 820,60 грн. та 3% річних в сумі 4 148 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526-527, 530, 611, 625 ЦК України, ст. т. 12-13, 141, 211, 233, 258-259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Березанський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості в розмірі 20 820 (двадцять тисяч вісімсот двадцять) гривень 60 копійок, та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 4 148 (чотири тисячі сто сорок вісім) гривень 00 копійок, всього 24 968 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 13.04.2023.

Суддя І. О. Капшученко