Ухвала

Іменем України

02 травня 2023 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/8119/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Стрижеуса А. М.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської міської ради

на рішення Печерського районного суду м. Києва

від 07 липня 2022 року

в складі судді Волкової С. Я.

у цивільній справі №766/4418/21-ц Печерського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1

про встановлення факту родинних відносин,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний нотаріус Третьої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сільник Зоряна Володимирівна

У С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій просила встановити факт, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 роки померла її тітка ОСОБА_3 . Вказувала, що з дотриманням шестимісячного строку звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , проте листом від 10 грудня 2020 року нотаріус повідомила її, що в матеріалах спадкової справи відсутні відомості, які б підтверджували факт родинних відносин заявниці з померлою. Зазначала, що встановлення факту родинних відносин необхідне їй для отримання спадщини, належного та повного проведення нотаріальних дій, а чинне законодавство не передбачає іншого способу підтвердження відповідного юридичного факту, ніж судове рішення.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Львові.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Львівська міська рада, як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що рішенням суду порушено її права та інтереси, подала до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги Львівська міська рада зазначила, що дана справа підлягала розгляду в порядку позовного провадження, оскільки існує спір про право. Вказувала, що у даній справі заявниця претендує на квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На думку скаржника, суд не встановив чи є інші, окрім заявника, особи заінтересовані у вирішенні даної справи та не перевірив чи вливатиме встановлений факт на спадкові права та обов`язки цих осіб. Звернув увагу, що встановлення юридичного факту у даній справі впливатиме на права та обов`язки Львівської міської ради з підстав, визначених ст. 1277 ЦК України, у зв`язку з чим даний спір повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

За вказаних обставин Львівська міська рада просила скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2022 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено частково, рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року скасовано, а заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з роз`ясненням ОСОБА_1 , що вона має право подати позовну заяву на загальних підставах.

Постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року та направлено справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Скаржник - Львівська міська рада, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та державний нотаріус Сільник З. В., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

У даній справі, яка переглядається, Верховний Суд, скасовуючи постанову Київського апеляційного суду від 22.11.2022, вказав на те, що апеляційний суд не врахував, що у цій справі мова йде лише про наявність чи відсутність факту родинних відносин та його доведеність і не зазначив, як суд першої інстанції вирішив питання про права, свободи та інтереси Львівської міської ради, за умови, що Львівська міська рада на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не претендує.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_5 , перевіривши доводи апеляційної скарги, а також врахувавши вказівки Верховного Суду, дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з наступних підстав.

У справі, що переглядається, апеляційну скаргу подано Львівською міською радою, тобто особою, яка не брала участі у справі, але вважає, що оскаржуваним рішенням порушено її права та законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. У разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд в постанові від 11.07.2018 у справі №911/2635/17 зазначив, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи (тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник) або міститься судження про права та/чи обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення є висновки суду про права та/чи обов`язки цієї особи або якщо у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про її права та/чи обов`язки. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Крім того, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі №367/6780/20 вказано, що: «постановляючи ухвалу про відмову в відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції викладеного не врахував, не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив коло спадкоємців померлої ОСОБА_3 та не перевірив, чи впливатиме на їх права та обов`язки рішення суду про встановлення факту родинних відносин, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність спору про спадкове майно, оскільки існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року в справі №2о-30/2009 вказано, що «переглядаючи рішення суду першої інстанції за скаргою Львівської міської ради, яка не брала участі у справі, апеляційний суд не з`ясував та не зробив висновків з приводу того, чи вирішувалися судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки саме Львівської міської ради. Тому апеляційний суд зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції за скаргою Львівської міської ради».

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Львівська міська рада зазначила, що дана справа має бути розглянута в порядку позовного провадження, оскільки заявниця претендує на квартиру АДРЕСА_1 , в якій проживала ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у зв`язку з чим вважала, що встановлення юридичного факту у даній справі впливатиме на права та обов`язки Львівської міської ради з підстав, визначених ст. 1277 ЦК України (відумерлість спадщини).

Проте, колегія суддів вважає безпідставними такі доводи скаржника, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи заяву необхідністю оформлення заявницею спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцями якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зі змісту заяви ОСОБА_1 слідує, що у цій справі мова йде лише про наявність чи відсутність факту родинних відносин та його доведеність.

Аналіз наведених обставин вказує на те, що у даній справі судом вирішено лише питання щодо встановлення факту родинних відносин заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, Львівська міська рада наполягала на тому, що між заявницею та органом місцевого самоврядування наявний спір щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , оскільки Львівська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини після смерті ОСОБА_4 відумерлою.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Львівська міська рада не вказувала на те, що між заявницею та органом місцевого самоврядування наявний спір щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_3 .

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що при розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , судом першої інстанції не вирішувалися питання про майнові права та інші законні інтереси Львівської міської ради. Зокрема, у мотивувальній та резолютивній частинах судового рішення не наведено будь-яких висновків щодо прав та обов`язків скаржника стосовно учасників у даній справі.

З наведеного слідує, що судовим рішенням від 07.07.2022 питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Львівської міської ради не вирішувалося

Як вказувалося вище, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження, у зв`язку відсутністю порушеного права чи інтересу скаржника оскаржуваним рішенням, то й відсутні підстави для аналізу інших доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 362, 374, 383, 384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст ухвали складено 03 травня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

А. М. Стрижеус