Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/1059/22

27 квітня 2023 р. Тальнівський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.

присяжних Величко О.П., Марченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Тальнівська міська рада про оголошення померлим ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_3 . На підставу своїх вимог посилається на те, що в 2005 році її син ОСОБА_3 більше ніж 10 років тому поїхав з місця свого проживання в с. Вишнопіль на заробітки до Росії в м. Санкт-Петербург та до цього часу не повернувся, інформації про своє місце перебування не надав. Оскільки протягом останніх 17 років про нього відсутні будь-які відомості, то заявниця просить суд визнати його померлим. Оголошення ОСОБА_3 померлим необхідне заявниці для оформлення спадщини на належну ОСОБА_3 земельну частку (пай), яку він мав у власності.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали повністю.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що син заявниці ОСОБА_3 в 2005 році поїхав на заробітки до Росії та до цього часу не повернувся. Жодної інформації про нього немає.

Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані по справі, вважає, приходить до наступних висновків:

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 до 2005р. постійно проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з повідомленням відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 01.07.2021 р. згідно даних інформаційного порталу Національної поліції України будь-яка інформація про ОСОБА_3 відсутня. Також повідомляється, що заяви та повідомлення по факту зникнення ОСОБА_3 до поліції не надходили.

Як слідує з ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

В тексті заяви та в наданих суду усних поясненнях заявниця вказала, що оголошення померлим ОСОБА_3 їй необхідне для оформлення спадщини.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджується, зокрема - показами заявника, а також свідків, що син заявниці ОСОБА_3 поїхав на заробітки у Російську Федерацію, його місце перебування невідоме, однак немає відомостей про те, що її син помер.

Також в судовому засіданні встановлено, що заявниця не зверталась до органів поліції для здійснення розшукових дій щодо розшуку ОСОБА_3 .

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником не надано належних доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_3 або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз ч. 1 ст. 46, ст. 47 ЦК України, ч. 1 ст. 306 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 р. у справі № 461/424/15-ц.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_6 про оголошення фізичної особи померлою не підтверджена належними доказами, а тому задоволенню не підлягає. (Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13.05.2019р. по справі № 393/494/17-ц провадження № 61-28395св18).

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 293 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Тальнівська міська рада про оголошення померлим ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 03.05.2023.

Суддя Д.О. Дьяченко

Присяжні Величко О.П.

Марченко В.М.