РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Рівненської міської ради про скасування рішення Рівненської міської ради та державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Рівненської міської ради (далі - відповідачі), в якому просила скасувати рішення Рівненської міської ради № 1651 від 18 листопада 2021 року «Про затвердження проєкту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_6 вільної від забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 » та державну реєстрацію права власності на означену земельну ділянку площею 77 м.кв., з виключенням кадастрового номера :01:019:0280 з державного реєстру.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є співвласником 55/100 будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Друга частина будинку в розмірі 45/100 належить в рівних долях подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Для будівництва означеного будинку рішенням Ровенської міської ради від 24 жовтня 1968 року №1150 була виділена у безстрокове користування земельна ділянка площею 600 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3 . Власники спільної часткової власності на будинок, відповідно власник 55/100 будинку та власники 45/100 будинку, мировою угодою, яку затвердив Рівненській міський суд ухвалою від 31 жовтня 1994 року по справі №2-2068/1994 погодили між собою розподіл земельної ділянки під будинком в наступних розмірах: у спільному користуванні співвласників залишити 44 м.кв. земельної ділянки, а 533 м.кв. надати у користування: співвласнику 55/100 будинку в розмірі 293 м.кв.; співвласникам 45/100 будинку - 240 м.кв., тобто пропорційно долі у будинковолодінні сторін.

Співвласники 45/100 будинку відповідно до рішення Рівненської міської ради від 25 лютого 2004 року №687 приватизували свою частину земельної ділянки, проте не в розмірі, затвердженому судом, тобто 240 м.кв, а у розмірі 324 м.кв. Таким чином земельна ділянка власника 55/100 будинку в розмірі 293 м.кв. була штучно зменшена на 84 м.кв. і стала становити 209 м.кв, що відповідає не 55/100 будинку, а 34,5 відсотка будинковолодіння. Означена земельна ділянка знаходиться у її постійному користуванні з цільовим призначенням: для обслуговування будинку. Вона за свій рахунок та своїми силами утримує цю частину земельної ділянки, а саме: своїми коштами знесла і вивезла у 2019 році залишки старого сараю, який був зобов`язаний перенести на свою частину ділянки власник 45/100 будинку, про що згадано в ухвалі суду від 31 жовтня 1994 року. Крім того, вона за свій рахунок і своїми силами свою частину землі огородила бетонним парканом, відгородивши її від земельної ділянки 9-ти поверхового будинку, що поруч.

Користуючись тим фактом, що вона означеною частиною ділянки користувалася без оформлення її у приватну власність, співвласник ОСОБА_6 , таємно від неї, оформила у свою приватну власність 77 м.кв. землі за рахунок земельної ділянки, якою користувалася вона і на якій розташована її частина домоволодіння, тобто 209 м.кв. - відповідно до рішення Рівненської міської ради від 18 листопада 2021 року № 1651.

На її вимогу міською радою була створена комісія за участі представників управління земельних відносин, працівників апарату Рівненської міської ради, де були отримані пояснення сторін земельного спору, взаємні аргументи та заперечення, оскільки вона вважає рішення міської ради від 18 листопада 2021 року № 1651 незаконним. Комісія, яка за її скаргою знайомилася на місці знаходження земельної ділянки з обставинами справи, встановила, що ділянка площею 77 м.кв., яка рішенням № 1651 від 18 листопада 2021 року передана у власність співвласнику ОСОБА_6 під садівництво, розташована в межах ділянки площею 600 м.кв. А земельна ділянка 600 м.кв. виділена рішенням від 24 жовтня 1968 року № 1150 з цільовим призначенням: для будівництва індивідуального будинку і його обслуговування. Таким чином одна і та сама земля двома рішеннями міської ради виділена під різне призначення: спочатку під будівництво і обслуговування будинку, потім - під садівництво, без зміни цільового призначення цієї частини землі. По результатах розгляду скарги комісія встановила і повідомила її, що відповідно до оновленого плану зонування, вказана земельна ділянка перебуває у житловій територіальній зоні (Ж-4) - зона багатоквартирної житлової забудови. Таким чином, вищевказана земельна ділянка знаходиться в зоні «Ж-4», яка не передбачає ведення садівництва. Крім того, комісія у своєму висновку підкреслила, що до проєкту рішення № 1651 Рівненської міської ради були подані зауваження начальника управління містобудування та архітектури щодо невідповідності цільового призначення земельної ділянки, яка пропонувалась для передачі у власність ОСОБА_6 для ведення садівництва, оновленому плану зонування міста Рівного. Вказані зауваження були підтримані профільним заступником міського голови м. Рівне.

Вказує, що вона має переважне (першочергове) право на приватизацію тієї частини земельної ділянки, що знаходилась у її користуванні за цільовим призначенням: для обслуговування будинку. Земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходилась у комунальній власності, але на ній на законних підставах стоїть її частина домоволодіння по рішенню № 1150 від 24 жовтня 1968 року, тому діє правило нероздільності володіння будинком і земельною ділянкою, на якій цей будинок стоїть з цільовим призначенням: для обслуговування будинку. Будинок АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності. Передача одному співвласнику частини земельної ділянки, на якій стоїть домоволодіння іншого співвласника, без згоди цього співвласника - недопустимо. Співвласники 45/100 частини будинку своє право на приватизацію частини земельної ділянки пропорційно долі у домоволодінні для обслуговування домоволодіння уже використали, причому у більшому ніж 45/100 розмірі (324 м.кв.), а надання ОСОБА_6 землі для ведення садівництва у межах міста і за рахунок землі з цільовим призначенням - для обслуговування будинку є незаконним. Непереоформлення з комунальної власності у приватну власність земельної ділянки при переході права власності на домоволодіння не є підставою для вилучення у власника домоволодіння цієї земельної ділянки, оскільки строку давності для переоформлення не існує. Ділянка площею 77 м.кв., яка за рішенням № 1651 від 18 листопада 2021 року передана у власність співвласнику ОСОБА_6 під садівництво, розташована в межах ділянки площею 600 м.кв., яка надавалась першому власнику ОСОБА_7 з цільовим призначенням: під будівництво і обслуговування будинку. Крім того, спірна земельна ділянка знаходиться в межах міста Рівне, тобто за цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови. Також дана ділянка не є вільною від забудови.

04 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_6 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що позивач є третім власником частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , з часткою 55/100, з 16 листопада 2014 року. Державний акт па право власності, оренди чи постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщується вказана частка, у ОСОБА_1 відсутній. Право на частку 55/100 в зазначеному домоволодінні до ОСОБА_1 перейшло від ОСОБА_8 по мировій угоді, ухваленій Рівненським міським судом від 10 листопада 2014 року по справі №569/15296/14, без передачі права власності, оренди чи права постійного користування земельною ділянкою. ОСОБА_8 був другим власником частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , з часткою 55/100, з 05 вересня 2006 року. Державний акт на право власності, оренди чи постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщувалась вказана частка ОСОБА_8 відсутній. Право на частку 55/100 в зазначеному домоволодінні до ОСОБА_8 перейшло від його померлого батька ОСОБА_7 по спадщині. Право власності на земельну ділянку під цією часткою домоволодіння по спадщині не переходила. ОСОБА_7 був першим власником частини домоволодінню по АДРЕСА_1 , з часткою 55/100, з 01 квітня 1994 року. Державний акт на право власності, оренди чи постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщувалась вказана частка ОСОБА_7 , відсутній. Право на частку 55/100 в зазначеному домоволодінні у ОСОБА_7 виникло на підставі ухвали мирової угоди Рівненського міського суду по справі №2-414/94 від 17 березня 1994 року.

При цьому, ОСОБА_7 ще в 1968 році не оформив юридичної документації по земельній ділянці та не отримав державного акта, який підтверджував би право користування ділянкою. Після розподілу домобудівлі в 1994 році ОСОБА_7 також не зареєстрував свою частину земельної ділянки в міській Раді народних депутатів та не отримав державного акта (свідоцтва), який давав право користування землею. Навпаки, тільки власникам 45/100 частини домоволодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_6 була передана в приватну власність земельна ділянка комунальної власності в розмірі 324 кв.м.

Відтак, ні ОСОБА_7 , ні його син, спадкоємець по закону, ОСОБА_8 , ні позивач не мали у власності, оренді чи постійному користуванні земельної ділянки, не оформляли її в органах державної влади, не встановлювали межові знаки, не формували кадастровий номер ділянки, не оформляли юридичну документацію та не отримували державних актів на ділянку. Оскільки позивач не є власником, орендарем чи постійним користувачем земельної ділянки та ніколи їм не була, тому вона не може стверджувати про порушення її прав. Позивач не довела факт неправомірності передачі Рівненською міською радою у власність відповідача ділянки комунальної власності площею 77 кв. м. для ведення садівництва.

Таким чином, позивач набула частку 55/100 у праві спільної власності на нерухоме майно по ухвалі Рівненського міського суду від 10 листопада 2014 року по справі №569/15296/14ц, в тому обсязі та на тих умовах, що були у попереднього власника, у якого земельна ділянка не перебувала ні у власності, ні в оренді, ні в постійному користуванні. Позивач з 16 листопада 2014 року неправомірно користується земельною ділянкою комунальної власності, про що свідчить відсутність у неї державного акта на землю та відсутність у ділянки кадастрового номера.

Також вказує, що для отримання ділянки площею 77 кв. м у власність для садівництва, нею 12 лютого 2020 року, під №11755 в Управління земельних відносин була направлена заява з зібраними, відповідно законодавства України, документами та графічними матеріалами. Після розгляду комісією та (в зв`язку з виборчим процесом) двох комісій з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування, рішенням Рівненської міської ради від 29 квітня 2021 року №618 їй був наданий дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 79 кв.м. на АДРЕСА_1 для ведення садівництва. За договором №440 від 19 травня 2021 року Державним підприємством землеустрою було прийнято завдання на виконання робіт та розроблений Проєкт землеустрою щодо земельної ділянки для індивідуального садівництва. За повідомленням Управління земельних відносин від 30 листопада 2021 року рішенням Рівненської міської ради від 18 листопада 2021 року №1651 вказаний проєкт був затверджений, а земельну ділянку площею 77 кв.м. їй було передано у власність для індивідуального садівництва. Відтак вона в законний спосіб отримала земельну ділянку комунальної власності площею 77 кв.м. по АДРЕСА_1 , для ведення садівництва, з дотриманням всіх вимог законодавства України та є добросовісним користувачем цією ділянкою.

10 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. У відзиві вказав, що земельна ділянка комунальної власності, площею 77 кв.м., яка була передана ОСОБА_6 . Рівненською міською радою рішенням №1651 від 18 листопада 2021 року для ведення садівництва, використовувалась саме їхньою сім`єю з моменту побудови будинку, тобто з 1968 року, по сьогоднішній день, а саме на вказаній ділянці до 2019 року розміщувався їх сарай, посаджені дерева. Вказана земельна ділянка не примикає до частини домоволодіння ОСОБА_1 та не заважає вільному доступу та під`їзду до її об`єкту нерухомості.

Позивач набула право власності на частину домогосподарства розміром 55/100 по АДРЕСА_1 , по ухвалі Рівненського міського суду по справі №569/15296/14 від 10 листопада 2014 року, де земельна ділянка не зазначається. Попередній власник ОСОБА_8 у власності, оренді чи постійному користуванні земельної ділянки також не мав, він неправомірно користався земельною ділянкою комунальної власності, оскільки не провів державної реєстрації цієї ділянки та не отримав державного акта на право користування ділянкою, після смерті свого батька в 2006 році. Позивач також неправомірно використовувала та продовжує використовувати земельну ділянку комунальної власності по АДРЕСА_1 , на свій власний розсуд, починаючи з 16 листопада 2014 року по сьогоднішній день, оскільки за весь час не провела реєстрацію вказаної ділянки в органах місцевого самоврядування не отримала кадастрового номера та не отримала Державного акта на право користування. Ніхто права позивача ОСОБА_1 не порушує.

14 жовтня 2022 року Рівненська міська рада подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що рішенням Рівненської міської ради від 25 лютого 2004 року № 687 громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_6 передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 324 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно з планом розподілу земельної ділянки на АДРЕСА_1 , на підставі якого приймалось вказане вище рішення міської ради, розподіл земельної ділянки проводився за спільною згодою співвласників житлового будинку, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Рішенням Рівненської міської ради від 29 квітня 2021 року № 618 ОСОБА_6 було надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 79 кв.м по АДРЕСА_1 безоплатно у власність для індивідуального садівництва (для ведення садівництва). За її зверненням та на підставі розробленого відповідно до чинного законодавства проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 рішенням Рівненської міської ради від 18 листопада 2021 року № 1651 ОСОБА_6 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 77 кв.м по АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва (для ведення садівництва). До звернень заявником додано проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, погоджений згідно статті 186-1 Земельного кодексу України. Наданий заявником проєкт землеустрою містить висновок про погодження проєкту землеустрою до відведення земельної ділянки безоплатно у власність.

При підготовці проєкту рішення Рівнеради про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради діяло лише у спосіб функціональних повноважень передбачених законом та положенням про управління.

Враховуючи, принцип «належного урядування», відповідно до чинного законодавства, звернення ОСОБА_6 , рішенням Рівненської міської ради від 18 листопада 2021 року № 1651 затверджено проєкт землеустрою щодо передачі безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 77 м по АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва (для ведення садівництва). Послідовність таких дій зумовлена принципом юридичної визначеності та «належного урядування», що в свою чергу відповідає повноваженням Рівненської міської ради та нормам закону.

04 листопада 2022 року позивача подала відповідь на відзив ОСОБА_3 , в якій вказала, що відповідно до діючого законодавства 60-х, 70-х років минулого століття (це час, коли перший власник ОСОБА_7 розпочав дії по будівництву індивідуального жилого будинку), правовстановлюючими документами, що посвідчували право на будівництво будинку, були: нотаріально завірений Договір про надання у безстрокове користування земельного участка (ділянки) для будівництва індивідуального житлового будинку, з актом відводу землі; затверджений рішенням органу влади акт про прийняття будинку в експлуатацію; реєстраційне посвідчення про право власності на будинок, де в підставі видачі вказано дані про землю. З огляду на ці документи вбачається, що перший власник будинку ОСОБА_7 був законним користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на якій на законних підставах побудував будинок. При цьому, він був і залишився землекористувачем, враховуючи, що на той час власником землі була держава, тому про право власності мова не йшла. Відносини користування земельною ділянкою будувались на договірних основах між державою і землекористувачем. Другий власник 55/100 частини будинку ОСОБА_8 у 2006 році успадкував нерухомість із земельною ділянкою. На таких же підставах право власності на нерухомість та право користування земельною ділянкою для обслуговування будинку перейшло до третього власника. Земельна ділянка 600 м.кв. мировою угодою співвласників домоволодіння розмежована. Межа між ділянками закріплена металевою сіткою і означений поділ скріплений підписами співвласників на плані розподілу земельної ділянки.

04 листопада 2022 року позивач подала відповідь на відзив ОСОБА_6 , де вказала, що одночасно на підтвердження правомірності користування земельною ділянкою першим власником ОСОБА_7 вона надає ще один доказ - фінансові документи про сплату ОСОБА_7 земельного податку. Означені податки сплачувались на підставі виставлених платнику платіжних повідомлень податковою службою. Що в свою чергу доводить той факт, що ОСОБА_7 як правомірний і законний землекористувач був внесений до державного реєстру платників податку. Крім того, законність користування земельною ділянкою саме ОСОБА_7 підтверджує такий документ, як Довідка форми 6-зем, видана Управлінням Держземагенства у м. Рівному 13 листопада 2013 року, вих. № 02-1905 про наявність земель та розподіл їх за землекористувачами. Означена довідка чітко фіксує, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 79 м.кв. розташована на землях житлової забудови і обліковується у реєстрі за ОСОБА_7 . В дійсний час співвласники 45/100 домоволодіння ОСОБА_6 та ОСОБА_3 заволоділи більше ніж 80 відсотками земельної ділянки, яка була виділена ОСОБА_7 для будівництва будинку, залишивши власника 55/100 будинку практично без землі, яка передбачається законом для обслуговування будинку.

04 листопада 2022 року позивач подала відповідь на відзив Рівненської міської ради, в якій вказала, що чинне законодавство встановлює обов`язкове припинення права користування цією землею попереднього землекористувача. Такі дії відносно неї, як землекористувача означеною земельною ділянкою, що передавалась у власність ОСОБА_6 для садівництва, проведені не були, чим порушено права землекористувача. Також, проєкт землеустрою з метою отримання ОСОБА_6 у власність 77 м.кв. землі по АДРЕСА_1 , для садівництва, проходив узгодження, визначені статтею 186-1 ЗК України, яка виключена із ЗК України. Таким чином проєкт землеустрою узгодження не проходив, тому затверджений рішенням Рівненської міської ради незаконно. А відповідно відсутня зміна цільового призначення означених 77 м.кв. землі з категорії земель житлової та громадської забудови в землі сільськогосподарського призначення.

28 листопада 2022 року відповідач ОСОБА_3 подав заперечення, в яких вказав, що з 01 квітня 1994 року ОСОБА_7 втратив право постійного користування земельною ділянкою площею 600 кв.м. В подальшому, ОСОБА_7 право власності або право користування будь-якою земельною ділянкою не було посвідчено державними актами, акти не були зареєстровані міською Радою народних депутатів, не встановлені межі його ділянки на місцевості, не одержано документа, що посвідчує право власності (користування) на землю. Надалі, ні спадкоємець померлого ОСОБА_8 , ні позивач не набули у власність (законне користування) земельної ділянки. Рішення Рівненської міської ради №1651 від 18 листопада 2021 року ніяким чином не суперечить ні рішенню Рівненської міської ради №687 від 25 лютого 2004 року, ні рішенню Ровенської міської ради №1150/19 від 24 жовтня 1968 року. Спірна земельна ділянка є вільною від забудови, не є дотичною та не обмежує вільний доступ до частини будинку позивача, не впливає негативно на використання суміжних ділянок. Земельна ділянка проходила погодження з власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, про що свідчить Акт погодження меж земельної ділянки від 12 липня 2021 року, який є складовою Проєкту землеустрою від 09 липня 2021 року. Вказаний Акт погодження також доводить той факт, що ОСОБА_1 не є правомірним власником (користувачем) суміжних земельних ділянок.

30 листопада 2022 року відповідач ОСОБА_6 подала заперечення, в яких вказала, що з 01 квітня 1994 року ОСОБА_7 втратив право постійного користування земельною ділянкою площею 600 кв.м., оскільки Договір «Про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку» загальною площею 600 кв.м. від 10 березня 1969 року №49/3, на підставі рішення виконкому Рівненської міської ради №1150 від 24 жовтня 1968 року, та Реєстраційне посвідчення на індивідуальне будинковолодіння № НОМЕР_1 від 02 серпня 1993 року є погашеними при поточній інвентаризації, про що свідчить відмітка (штамп). Таким чином, надані документи є доказом, що Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки ОСОБА_7 втратив законну силу з 01 квітня 1994 року, і, як наслідок, втратило законну силу рішення виконкому Рівненської міської ради №1150 від 24 жовтня 1968 року.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з мотивів у ньому наведених, просили задовольнити.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві та запереченні на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 також в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві та запереченні на позовну заяву.

Представник Рівненської міської ради Українець М.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві.

Позивачем у позовній заяві було заявлено клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2022 року залишено без задоволення.

28 листопада 2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 листопада 2022 року відмовлено.

Заслухавши позивача та її представника, відповідача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням №1150 виконкому Ровенської міської ради депутатів трудящих від 24 жовтня 1968 року «Про відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , під будівництво індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_7 » закріплено земельну ділянку, як виняток, розташовану по АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м. під будівництво індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_7 , зобов`язано головного архітектора міста відвести земельну ділянку в натурі та передати її по акту забудівнику, зобов`язано забудівника на протязі 2 місяців оформити юридичну документацію та виконати архітектурно-планувальні вказівки головного архітектора міста і зобов`язано міськкомунгосп скласти договір на забудову ділянки.

Відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти від 10 березня 1969 року виконком Ровенської міської ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Ровенської міської ради депутатів трудящих №1150 від 24 жовтня 1968 року про відвід земельної ділянки надав ОСОБА_7 на праві безстрокового користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м.

Як слідує з Акта про передачу і вказання меж земельної ділянки під індивідуальне будівництво в м. Рівне, інженер-геодезист техбюро Управління головного архітектора м. Рівне і забудовник ОСОБА_7 склали даний акт про те, що 13 грудня 1968 року згідно рішення виконкому міської Ради депутатів трудящих №1150 від 24 жовтня 1968 року і проєкту, затвердженого головним архітектором м. Рівне, винесено в натуру межі земельної ділянки під будівництво жилого будинку по АДРЕСА_4 , площею 600 кв.м. Межі земельної ділянки закріплені в натурі тимчасовими геодезичними знаками і вказані забудовнику ОСОБА_7 .

Актом державного прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння, затвердженого рішенням міської управи Рівненської міської ради народних депутатів від 02 серпня 1993 року, представлене до здачі будиноковолодіння ОСОБА_7 , яке знаходиться в АДРЕСА_1 , прийнято в експлуатацію.

Згідно Реєстраційного посвідчення на індивідуальне будинковолодіння Рівненське міське бюро технічної інвентаризації посвідчило, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво жилого будинку, посвідченого Рівненської держнотконторою 14 квітня 1969 року р. №1-2636 та записаний в реєстрову книгу м. Рівне за реєстровим №41-203-7543 02 серпня 1993 року.

На вищевказаних Договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти від 10 березня 1969 року та Реєстраційному посвідченні на індивідуальне будинковолодіння проставлений штамп Рівненського бюро технічної інвентаризації про погашення при поточній інвентаризації 01 квітня 1994 року. Згідно повідомлення Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» №1133 від 16 листопада 2022 року в реєстровій книзі №41-203-7543 було внесено запис про право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою під будівництво житлового будинку, в інвентаризаційній справі на вищезазначений об`єкт нерухомого майна відсутня відмітка «Погашено» на договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку ОСОБА_7 . Згідно повідомлення Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» №40 від 19 січня 2023 року проставлення відмітки «Погашено» не є обов`язковим, адже в інвентаризаційній справі на будь-який об`єкт нерухомого майна формується довідка, в якій зазначається вся хронологія правовстановлюючих документів і частка власності громадян.

Згідно платіжних повідомлень та квитанцій ОСОБА_7 оплачував податок з власників будівель і земельний податок по АДРЕСА_1 протягом 1989-1993 років.

Ухвалою суду м. Рівне Рівненської області від 17 березня 1994 року в справі №2-414 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_9 , про визнання права власності та частину домобудівлі та розподіл її в натурі, затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виділено на праві власності в рівних долях частина домобудівлі, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається: жилі кімнати 2-1, 2-3, 2-4, коридор 2-2, сіни «а2» (П,Ш), сходи «а3», 1/2 половина підвалу «Пд/А-І», підвал «пд/-2», сарай «В», 1/2 навісу «б», 1/3 вбиральні, 1/3 огорожі №1, частина горищного приміщення над цією частиною будинку та приміщення 3-1 мансарди, що складає 45/100; ОСОБА_7 на праві власності виділено: жилі кімнати 1-1, 1-2, 3-3, 3-5, кухня 3-2, сіни «а1» (І), сходи «а», підвал «пд/а», г гараж, д сарай, 2/3 вбиральні, 2/3 огорожі №1, с септик, 1/2 половина підвалу «ПД/А-І», що складає 55/100.

Ухвалою Рівненського міського суду від 31 жовтня 1994 року, яка набрала законної сили 12 листопада 1994 року, в справі №2-2068/1994 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення порядку користування та розпорядження земельною ділянкою, особами, яким жилий будинок та господарські будівлі належать на праві часткової власності, затверджено мирову угоду між сторонами, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних долях виділяється земельна ділянка пропорційно долі в домобудівні в розмірі 45/100, а саме згідно варіанту експертизи №2 в розмірі 240 кв.м. в постійне користування, 44 кв.м. залишається в спільному користуванні з відповідачем, одночасно вони приймають на себе зобовязання встановити забор вздовж своєї земельної ділянки до 01 грудня 1994 року, крім того, зобов`язуються перенести сарай «Н» до 01 грудня 1994 року; ОСОБА_7 виділяється 293 кв.м. пропорційно його долі в розмірі 55/100 в домобудівлі згідно варіанту №2 в постійне користування.

Реєстраційним посвідченням від 01 квітня 1994 року Рівненське міське бюро технічної інвентаризації посвідчило, що 45/100 будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних долях на підставі ухвали суду м. Рівне від 17 березня 1994 року та записаний в реєстрову книгу за реєстром №41-203-7543.

Рішенням Рівненської міської ради від 25 лютого 2004 року №687 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність, в оренду, внесення змін до рішень Рівненської міської ради та їх відміну» передано в приватну власність безоплатно земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд громадянам України згідно з додатком 1, де в п.п. 30 вказані ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 324 кв.м.

25 червня 2004 року Науково-дослідним проектно-пошуковим та геолорозвідувальним кооперативом «Геолог» складено Акт передачі на збереження межових знаків, якими закріплені перенесені в натуру (на місцевість) межі земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та План розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що пропонується до передачі у приватну власність ОСОБА_7 та в спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

22 липня 2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії РВ №044739, згідно якого на підставі рішення Рівненської міської ради від 25 лютого 2004 року №687 вони є власниками земельної ділянки площею 0,0324 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 07 лютого 2020 року, серії НОМЕР_2 .

Як слідує з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 вересня 2006 року серії ВЕВ №639409 ОСОБА_8 успадкував від ОСОБА_7 55/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , а саме позначені на поетажному плані: П підвал, 1-1 тамбур, 1-3, 1-4, 1-8, 1-9 жилі кімнати жилою площею 84,3 кв.м., 1-6 коридор, 1-7 коридор, а2 вх. ганок загальною площею 130,8 кв.м., та Б-1 гараж, В-1 сарай, 2/3 частини огорожі №1, що належали померлому на підставі ухвали суду м. Рівне Рівненської області від 17 березня 1994 року, справа №2/414/94 року, зареєстрованої в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в Рівненському МБТІ за реєстраційним номером 15875584.

Згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №19873971 від 13 серпня 2008 року домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 45/100, на праві приватної власності за ОСОБА_8 55/100.

Право спільної часткової власності ОСОБА_8 на 55/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано 09 вересня 2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9508324 від 17 вересня 2013 року.

Згідно Довідки з державної статистичної звітності (форми №6-зем) про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 13 листопада 2013 року №02-1905 згідно форми №6-зем Держстатзвітності земельна ділянка, яка розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,0079 га, та пропонується для надання у оренду ОСОБА_6 , обліковується за ОСОБА_7 . Дана земельна ділянка розташована на землях житлової забудови (одно та двоповерхова забудова) комунальної власності.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2014 року, яка набрала законної сили 18 листопада 2014 року, в справі №569/15296/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про стягнення зобов`язання визнано мирову угоду мiж сторонами по спpавi, відповідно до якої, зокрема визнано за ОСОБА_1 право власності на частину домоволодіння в розмірі 55/100 по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 на праві приватної власності відповідно до витягу Рівненського міського БТІ від 28 липня 2008 року серія ССІ № 602397, загальною площею 178,7 кв.м, житловою площею 134,1 кв.м.

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 55/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 03 лютого 2015 року, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33146316 від 04 лютого 2015 року та №266612641 від 20 липня 2021 року.

На підставі рішення Рівненської міської ради від 29 квітня 2021 року №618 ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розробило проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 для індивідуального садівництва в АДРЕСА_1 .

08 вересня 2021 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0280 по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, площею 0,0077 га, зареєстрована відділом у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 24 листопада 2022 року.

09 вересня 2021 року ОСОБА_6 звернулася з заявою до міського голови м. Рівне про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання їй безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0079 га за адресою: АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва.

18 листопада 2021 року рішенням Рівненської міської ради «Про затвердження проєкту землеустрою та передачу безоплатно у власність громадянці ОСОБА_6 вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 » затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_6 безоплатно у власність для індивідуального садівництва (для ведення садівництва) та передано громадянці ОСОБА_6 безоплатно у власність земельну ділянку площею 77 кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:019:0280) для індивідуального садівництва (для ведення садівництва). Земельну ділянку передано за рахунок земель сільськогосподарського призначення Рівненської міської територіальної громади.

Як слідує з листа Рівненської міської ради від 27 липня 2022 року №Д-819/4-22 14 червня 2022 року відбувся огляд земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Користуючись своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки, ОСОБА_6 відповідно до ст. 118 ЗК України, подала заяву та документи визначені п. 6 цієї статті про надання їй дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 79 кв.м на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. На підставі заяви та поданих документів ОСОБА_6 . Управління земельних відносин був підготовлений проєкт рішення «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_6 (вільна від забудови земельна ділянка)». 29 квітня 2021 року на восьмому пленарному засіданні першої сесії Рівненської міської ради було прийнято рішення № 618 «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_6 (вільна від забудови земельна ділянка)». 09 вересня 2021 року ОСОБА_6 подала заяву та розроблений проєкт землеустрою на підставі прийнятого Рівненською міською радою рішення №618 від 29 квітня 2021 року, за результатами чого Управлінням земельних відносин був підготовлений та поданий проєкт рішення Рівненської міської ради «Про затвердження проєкту землеустрою та передачу у власність громадянці ОСОБА_6 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)». До вищевказаного проєкту рішення Рівненської міської ради були подані зауваження начальника управління містобудування та архітектури Котлярова Д. щодо невідповідності цільового призначення земельної ділянки, яка пропонувалась для передачі у власність ОСОБА_6 для ведення садівництва оновленому плану зонування міста Рівного. Вказані зауваження були підтримані профільним заступником міського голови Миронюком О. Рішенням Рівненської міської ради від 10 червня 2022 року № 721 затверджений оновлений (уточнений) план зонування території міста Рівного, як вид місцевої містобудівної документації. Відповідно до оновленого плану зонування, вказана земельна ділянка перебуває у житловій територіальній зоні (Ж-4) - зона багатоквартирної житлової забудови. Таким чином, вищевказана земельна ділянка знаходиться в зоні «Ж-4», яка не передбачає ведення садівництва. 18 листопада 2021 року на дев`ятому пленарному другої сесії Рівненської міської ради було прийнято рішення № 1651 «Про затвердження проєкту землеустрою та передачу у власність громадянці ОСОБА_6 вільної від забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 ».

Згідно повідомлення Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» №40 від 19 січня 2023 року в інвентаризаційній справі відсутня інформація про приватизацію, оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . Згідно повідомлення Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» №318 від 06 березня 2023 року станом на 01 січня 2013 року, згідно матеріалів інвентаризаційної справи, ОСОБА_6 є співвласником земельної ділянки по АДРЕСА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 22 липня 2004 року. ОСОБА_8 не був власником, співвласником, орендарем земельної ділянки по АДРЕСА_1 у зазначеній в заяві ОСОБА_6 період (за період з 1994 року до 2014 року).

Як слідує з Плану (а.с.13 зворот), Викопіювання (а.с.40), Топографічного плану (а.с.45 зворот), ОСОБА_10 (а.с.144), Фотоматеріалів (а.с.211-212), та встановлено в судовому засіданні за участю сторін та їх представників, спірна земельна ділянка площею 77 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:019:0280, межує з частиною жилого будинку і земельною ділянкою, які знаходяться у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Звертаючись до суду з позовом про скасування рішення Рівненської міської ради № 1651 від 18 листопада 2021 року «Про затвердження проєкту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_6 вільної від забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 » та державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку площею 77 м.кв., з виключенням кадастрового номера :01:019:0280 з державного реєстру, ОСОБА_1 вказувала, що їй від ОСОБА_8 , а йому від ОСОБА_7 , перейшло право безстрокового користування земельною ділянкою, в межах якої розташована і спірна земельна ділянка, на якій на законних підставах стоїть її частина домоволодіння і яка необхідна для її обслуговування.

Разом з тим, як встановлено судом, 24 жовтня 1968 року рішенням №1150 виконкому Ровенської міської ради депутатів трудящих закріплено земельну ділянку, як виняток, розташовану по АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м. під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_7

10 березня 1969 року Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти виконкомом Ровенської міської ради депутатів трудящих надано ОСОБА_7 на праві безстрокового користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м.

02 серпня 1993 року за ОСОБА_7 на праві власності зареєстрований цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Тобто, станом на 02 серпня 1993 року ОСОБА_7 був власником цілого жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 і для будівництва якого йому надана в безстрокове користування земельна ділянка площею 600 кв.м.

Натомість, ухвалою суду м. Рівне Рівненської області від 17 березня 1994 року в справі №2-414 затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно якої розділено в натурі вказаний жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 45/100, та ОСОБА_7 55/100. Ухвалою Рівненського міського суду від 31 жовтня 1994 року в справі №2-2068/1994 затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно якої виділена в постійне користування вказана земельна ділянка ОСОБА_3 та ОСОБА_6 45/100, в розмірі 240 кв.м., 44 кв.м. залишено в спільному користуванні з ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 - 55/100, в розмірі 293 кв.м.

01 квітня 1994 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували за собою право власності на 45/100 частки будинку з належними до нього будівлями та спорудами, а рішенням Рівненської міської ради від 25 лютого 2004 року №687 їм передано в приватну власність земельну ділянку площею 324 кв.м. і 22 липня 2004 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 23 ЗК України, в редакції від 22 червня 1993 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ст. 30 ЗК України, в редакції від 22 червня 1993 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Після поділу жилого будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останній державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 293 кв.м., яке це було передбачено чинним на той час законодавством, не отримував, при цьому його право користування земельною ділянкою загальною площею 600 кв.м., з огляду на перехід права власності на частину жилого будинку до ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , припинилося.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Належне ОСОБА_7 майно, а саме 55/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , успадкував його син ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, в редакції на момент спадкування майна ОСОБА_8 , якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ч. 3 ст. 415 ЦК України особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України, в редакції на момент спадкування майна ОСОБА_8 , при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Враховуючи, що право користування ОСОБА_7 земельною ділянкою площею 293 кв.м. оформлено не було, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою він не отримував, до ОСОБА_8 перейшло право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщені виділені в натурі 55/100 жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. В подальшому право користування земельної ділянкою ОСОБА_8 не оформлював.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2014 року в справі №569/15296/14 визнано за ОСОБА_1 право власності на частину домоволодіння в розмірі 55/100 по АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_8 і 03 лютого 2015 року це право спільної часткової власності за ОСОБА_1 зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, в редакції від 06 листопада 2014 року, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 3 ст. 415 ЦК України особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України, в редакції від 06 вересня 2014 року, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи, що право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 не оформлював, документ, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою не отримував, до ОСОБА_1 перейшло право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщені 55/100 жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

А як встановлено судом спірна земельна ділянка площею 77 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:019:0280, межує з частиною жилого будинку і земельною ділянкою, які знаходяться у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , з 55/100 частинами жилого будинку, які належать на праві власності ОСОБА_1 , і виділені в натурі, ця земельна ділянка не межує і відповідно ця частина будинку на ній не розміщена. Доказів протилежного ОСОБА_1 не подано, як і не подано доказів того, що спірна земельна ділянка необхідна для обслуговування її частини будинку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України).

За таких обставин, позивачем не доведено, які її права та законні інтереси, як заінтересованої особи, безпосередньо порушені рішенням Рівненської міської ради № 1651 від 18 листопада 2021 року «Про затвердження проєкту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_6 вільної від забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 », тому в задоволенні позову в цій частині та в похідних вимогах про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 77 м.кв., з виключенням кадастрового номера :01:019:0280 з державного реєстру, слід відмовити.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , Рівненської міської ради про скасування рішення Рівненської міської ради та державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - Рівненська міська рада, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 12а, м. Рівне, .

Повне судове рішення складене 01 травня 2023 року.

Суддя О.О. Першко