Справа № 161/9259/21 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/503/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. В.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 7», до Луцької міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання набуття спільного речового права на майно, за апеляційними скаргами позивачки ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_3 , поданою від її імені представником ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з грудня 2001 року вона проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у належному їй будинку, що на АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, турбувалися один про одного, здійснювали спільні витрати та працювали разом у Волинському обласному музичному драматичному театрі імені Тараса Шевченка.

Жоден із них не перебував ні з ким у іншому зареєстрованому шлюбі.

За договором № 300.01.1.035 від 30.09.2016 з Додатками №№ 1 і 2 та Додатковою угодою до договору від 28.04.2017 (з Додатком № 1), укладеними між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 7» і ОСОБА_5 , ними було сплачено повний (вступний і цільовий) пайовий внесок у цей кооператив у розмірі 385400 грн на право придбання квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку на ім`я ОСОБА_5 не зареєстровано.

Більшу частину коштів у сумі 13500 доларів США за квартиру було сплачено її дочкою ОСОБА_6 , яка проживає за кордоном.

За пів року до смерті ОСОБА_5 тяжко хворів, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Луцька міська лікарня», де вона здійснювала догляд за ним та відповідне санітарне обслуговування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, вона отримала свідоцтво про смерть і здійснила обряд поховання, на якому не була присутня його дочка відповідачка ОСОБА_3 , оскільки перебувала за кордоном.

Після смерті ОСОБА_5 вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і отримала у відповідь лист із роз`ясненням щодо підстав можливості набуття права на спадщину та подання необхідних документів щодо спільного проживання, а також їй стало відомо, що заяву про прийняття спадщини подала і відповідачка ОСОБА_3 ..

Факт їх з ОСОБА_5 спільного проживання необхідно встановити для оформлення нею своїх майнових і спадкових прав.

Набуте ними речове право на незареєстровану кооперативну квартиру за час спільного проживання у вигляді паєнагромадження в ОК «ЖБК «Затишок 7» є їх спільно набутою власністю, що належить їм у рівних частках

Остаточно уточнивши позовні вимоги (т.1 а.с.122), просила:

- встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловік і жінка без шлюбу в належному їй будинку, що на АДРЕСА_1 у період з грудня 2001 року до дня смерті ОСОБА_5 ;

- визнати, що за час спільного проживання однією сім`єю як жінка та чоловік без шлюбу вона і ОСОБА_5 набули речового права на кооперативну квартиру АДРЕСА_3 у вигляді паєнагромадження в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 7» номінальною вартістю 385 400 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2023 року позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без шлюбу як жінка та чоловік з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті останнього.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 454 грн судового збору.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати це рішення в частині відмови у позові та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення майнової позовної вимоги повністю, а саме: визнати за нею речове право на кооперативну квартиру на АДРЕСА_4 , як спільно набуте разом з ОСОБА_5 за час їх спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без шлюбу на підставі Договору № 300.01.1.035 від 30.09.2016 про сплату пайового внеску в Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 7» у розмірі 385 400 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 від імені відповідачки ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову в позові про встановлення факту. У решті рішення суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову, просить залишити цю апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу позивачки не подавала.

Інші учасники справи відзиви на апеляційні скарги не подавали.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити, апеляційну скаргу відповідачки заперечили та просять залишити її без задоволення.

Представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 свою апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити, апеляційну скаргу позивачки заперечив та просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу відповідачки необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу позивачки необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідачка ОСОБА_3 мотивує свою апеляційну скаргу лише тим, що позивачка у позовній заяві та наступних заявах не навела мети, з якою вона просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_5 і які юридичні наслідки у майбутньому такий факт може породити, у зв`язку із чим рішення суду в частині встановлення юридичного факту необхідно скасувати.

Наведене посилання в апеляційній скарзі відхиляється апеляційним судом, оскільки спростовується змістом поданої позивачкою позовної заяви та наступними заявами і поясненнями, у яких остання зазначає, що встановлення цього юридичного факту необхідно для оформлення її майнових та спадкових прав, пов`язаних із спільно набутими речовими правами на паєнагромадження.

Ураховуючи наведене, висновки суду в частині вирішення вимог про встановлення юридичного факту зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування рішення суду в цій частині.

Відмовляючи у позові щодо майнової вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту цивільного права, що не тягне за собою юридичних наслідків.

Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Разом із тим, суд першої інстанції допустив порушення цієї процесуальної норми і дозволив позивачці уточнювати позовні вимоги поза межами підготовчого засідання.

Згідно з рішенням суду судом взято фактично до уваги заяву позивачки про доплату судового збору та остаточне уточнення позовних вимог від 27.05.2022 (т.1 а.с.122, 197-197 /зворот/) і відмовлено у задоволенні саме цих позовних вимог (т.1 а.с.198 /зворот/).

При цьому, судом допущено протиріччя в обґрунтуванні відмови, оскільки у мотивувальній частині суд помилково посилається на остаточно заявлену вимогу про визнання за нею речового права на кооперативну квартиру на АДРЕСА_4 , як спільно набуте нею разом з ОСОБА_5 за час їх спільного проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу на підставі Договору № 300.01.1.035 від 30.09.2016 про сплату пайового внеску в Обслуговуючому ЖБК «Затишок 7» у розмірі 385400 грн (т.1 а.с.198).

Згідно з матеріалами справи такі вимоги також зазначено, але не в заяві про уточнення позовних вимог, а в заяві про приєднання додаткових матеріалів та у письмових поясненнях (т.1 а.с.164-165, 174-179) і не можуть взагалі бути взятими судом до уваги.

З цих же підстав і не може бути задоволено апеляційну скаргу позивачки у заявленому нею вигляді майнової вимоги.

А тому апеляційним судом переглядається рішення в частині заявленої та прийнятої судом першої інстанції уточненої майнової вимоги у заяві від 27.05.2022 (т.1 а.с.122).

Згідно з матеріалами справи між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 7» і ОСОБА_5 було укладено Договір № 300.01.1.035 від 30.09.2016 про сплату внесків у ОК ЖБК «Затишок 7» з Додатками №№ 1 і 2, згідно з якими було сплачено пайовий внесок у розмірі 385400 грн за нерухомість, що стверджується відповідною квитанцією від 04.10.2016 та довідкою голови ЖБК від 07.10.2016 (т.1 а.с.213, 214-219, 221).

Також було укладено Додаткову угоду до договору від 28.04.2017 з Додатком № 1 та проведено відповідну доплату коштів (т.1 а.с.220, 221).

Уточнена нумерація квартири після прийняття будинку в експлуатацію підтверджується відповідною довідкою ОСББ «Луцька Рів`єра».

Ці обставини не заперечуються і не спростовуються відповідачкою ОСОБА_3 ..

Судом вірно та обґрунтовано встановлено факт проживання позивачки з ОСОБА_5 однією сім`єю без шлюбу з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 день смерті останнього.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Положення глави 8 цього Кодексу урегульовують право спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК).

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.19) і право власності на саму квартиру, за яку внесено кошти паєнагромадження згідно з договорами від 30.09.2016 і 28.04.2017 не зареєстровано.

Ураховуючи наведені норми законодавства та надані позивачкою докази, суд апеляційної інстанції вважає доведеними уточнені заявою від 27.05.2022 майнові вимоги позивачки, у зв`язку із чим саме ці вимоги необхідно задовольнити.

Разом із тим, позивачкою зазначено відповідачем у цій справі і Луцьку міську раду. При цьому жодних позовних вимог до цього відповідача не заявлено.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою відмови у позові.

На зазначену обставину суд першої інстанції при ухваленні рішення суду уваги не звернув.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині відмови у позові зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду у цій частині.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням позовної заяви та апеляційної скарги позивачки із відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 2520 грн (900 грн за подання позовної заяви та 1620 грн за подання апеляційної скарги) та достягнути в дохід держави недоплачений судовий збір у розмірі 7572 грн (3408 грн за подання позовної заяви та 4161 грн за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 , подану від її імені представником ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2023 року в частині відмови у позові до відповідачки ОСОБА_3 і в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити у цих частинах нове судове рішення.

Визнати за ОСОБА_1 набуття із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 спільного речового права на кооперативну квартиру АДРЕСА_3 у вигляді паєнагромадження в Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 7» номінальною вартістю 385 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 900 (дев`ятсот) грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 3408 (три тисячі чотириста вісім) грн судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

В позові ОСОБА_1 до Луцької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання набуття спільного речового права на майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1620 (одну тисячу шістсот двадцять) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 4161 (чотири тисячі сто шістдесят одну) грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді