Постанова

Іменем України

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 297/1785/19

провадження № 61-4664св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

особа, на яку накладено захід процесуального примусу - Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 рокуу складі колегії суддів: Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г., Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про визнання дій неправомірними, визнання недійсним кредитного договору та зобов`язання повернути кошти.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» щодо надання ОСОБА_1 кредиту за договором DNH0CTCT0082419 протиправними.

Визнано недійним кредитний договір № DNH0CTCT0082419, укладений 22 серпня 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти у розмірі 2 684,86 грн шляхом їх зарахування на будь-який діючий не кредитний (активний/не заблокований) рахунок ОСОБА_1 , який обслуговується АТ КБ «ПриватБанк» протягом тридцяти робочих днів з дня набрання рішенням у справі законної сили.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2020 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21 березня 2022 року за клопотанням ОСОБА_1 витребувано у Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (далі - ПрАТ «ВФ Україна») інформацію та докази, необхідні для розгляду апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2020 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року, з урахуванням ухвали Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року про виправлення описки, застосовано до ПрАТ «ВФ Україна» захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу.

Стягнуто з ПрАТ «ВФ Україна» в дохід Державного бюджету штраф у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 7 800 грн.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ПрАТ «ВФ Україна» тривалий час, без поважних причин не виконує ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 21 березня 2022 року про витребування доказів, які необхідні для повного та всебічного розгляду справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПрАТ «ВФ Україна», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року скасувати.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно наклав штраф на ПрАТ «ВФ Україна», оскільки не направив поштою ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 21 березня 2022 року на адресу товариства. Вказує, що їм не було відомо про існування вказаної ухвали.

При цьому, судом у порушення порядку, визначеного нормами ЦПК України, ухвала суду була направлена на електронну адресу, яка не є офіційною, не зареєстрованою у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що не є належним повідомлення особи про необхідність виконання судового рішення. У паперовій формі ухвала апеляційного суду отримана лише 13 березня 2023 року на запит ПрАТ «ВФ Україна».

Відзиви на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

24 травня 2023 року справа в електронному вигляді надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2023 року справу призначено до розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПрАТ «ВФ Україна» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

У випадках, передбачених законом, апеляційний загальний суд за місцезнаходженням доказів може витребувати докази на прохання третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу або за заявою сторони (учасника) третейського (арбітражного) розгляду за згодою третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу у справі, що розглядається третейським судом (міжнародним комерційним арбітражем), у порядку, встановленому цією статтею.

У разі задоволення відповідної заяви суд може зобов`язати особу, у якої такі докази витребовуються, надати такі докази безпосередньо третейському суду або міжнародному комерційному арбітражу або стороні, за заявою якої такі докази витребовуються, для подальшого їх подання третейському суду (міжнародному комерційному арбітражу).

В ухвалі про витребування доказів суд вирішує питання забезпечення чи попередньої оплати витрат осіб, пов`язаних із поданням відповідних доказів.

Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21 березня 2022 року за клопотанням ОСОБА_1 витребувано у ПрАТ «ВФ Україна» інформацію та докази, необхідні для розгляду апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 серпня 2020 року.

Вказана ухвала була неодноразово надіслана судом на електрону пошту: . При цьому, на поштову адресу в паперовому вигляді ПрАТ «ВФ Україна» до накладення штрафу (24 жовтня 2022 року) ухвала судом не надсилалася. Про те, що вказана ухвала суду надсилалася заявнику в електронній формі, а не у паперовій, зазначено і в оскаржуваній ухвалі суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частини перша, п`ята, сьома статті 14 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Отже, оскільки судом апеляційної інстанції ухвала про витребування доказів на офіційну електронну адресу ПрАТ «ВФ Україна» з доменним іменем «@mail.gov.ua» не надсилалася, як і на поштову адресу в паперовому вигляді, тому накладення штрафу на таку особу через невиконання відповідного судового рішення є безпідставним, оскільки не встановлено, що ПрАТ «ВФ Україна», яке не є учасником цієї справи, взагалі було відомо про існування ухвали Закарпатського апеляційного суду від 21 березня 2022 року.

Вжиття заходів процесуального примусу є правом суду за конкретні цивільні процесуальні провопорушення. При цьому, такі заходи, у тому чисті штраф, мають бути застосовані, якщо заявник знав про необхідність вчинити певних процесуальних дій, проте їх не вчиняв. Застосовуючи до певної особи заходи процесуального примусу, суд повинен сам діяти у чіткій відповідності до вимог закону, що апеляційний суд не дотримався.

Тому, оскаржувану ухвалу апеляційного суду слід скасувати.

Відповідно до частини другої статті 412 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Щодо розподілу судових витрат, про що просить у касаційній скарзі заявник, то Верховний Суд зазначає, що він не позбавлений можливості звернутися до відповідних органів Державної казначейської служби України за поверненням сплаченого судового збору у порядку, передбаченому законом, оскільки розподіл судових витрат здійснюється лише між учасниками справи.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» задовольнити.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року скасувати.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець С. Ф. Хопта