КІЛІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 502/1655/22
УХВАЛА

15 травня 2023 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

до Російської Федерації, в особі Посольства Російської Федерації в Україні, 03049,

м.Київ, Повітрофлотський проспект, 27,

третя особа: Міністерство закордонних справ України, 01018, м. Київ, Михайлівська

площа, 1

про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої збройною агресією Російської

Федерації проти України,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Російської Федерації, в особі Посольства Російської Федерації в Україні третя особа: Міністерство закордонних справ України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої збройною агресією Російської Федерації проти України.

Згідно автоматизованого розподілу справу було передано на розгляд судді Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

Ухвалою судді від 03.04.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано час на усунення недоліків заяви.

Недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 03.04.2023 про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуті. Підстави для її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Дана справа підсудна Кілійському районному суду Одеської області.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України - підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пред`явлення позову до іноземної держави, забезпечення позову і звернення стягнення на майно іноземної держави, яке знаходиться в Україні, відповідно до статті 32 Віденської конвенції 1961 року можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави.

17 лютого 2021 року Верховний Суд по справі № 756/11440/19 дійшов висновку, що вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій правомірно, з посиланням на відповідні норми законодавства вказали на те, що відповідач має в Україні судовий імунітет, а отже, необхідна згода дипломатичного представництва на пред`явлення до нього позову.

З`ясування цього питання має істотне значення для вирішення справи, оскільки від цього залежить, чи має суд право здійснювати подальші процесуальні дії. За відсутності такої згоди іноземна держава не може одержати правового статусу відповідача в цивільному процесі України.

При цьому вчиняти такі процесуальні дії повинен не позивач, а саме суд.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах: від 13 травня 2020 року у справі 711/17/19 (провадження № 61-10776св19); від 03 червня 2020 року у справі №357/13182/18 (провадження № 61-12202св19); від 03 червня 2020 року у справі 711/14/19 (провадження 61-12536св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 321/211/20 (провадження №61-8142св20); від 04 листопада 2020 року у справі № 280/1380/19 (провадження № 61-13348св20), яка згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПУ України має застосовуватися до спірних правовідносин.

Діяльність дипломатичних представництв України в Росії та Росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

Отже, подальше застосування алгоритму з отримання згоди Російської федерації на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів у даній категорії справ до російської сторони дипломатичними каналами унеможливлюється.

Постановою КЦС ВС від 14 квітня 2022 року у справі № 308/9708/19, Верховний Суд дійшов висновку про те, що починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства Російської Федерації в Україні запитів щодо згоди Російської Федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди, у зв`язку з вчиненням Російською Федерацією збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з Російською Федерацією.

У справі Delcourt v. Belgium ЄСПЛ зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зважаючи на викладене, з урахуванням права позивача на справедливий суд, суддя вважає за можливе відкрити провадження у справі за відсутності згоди дипломатичного представництва російської федерації.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України передбачено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ця справа не відповідає ознакам малозначної справи, наведеним у ст. 19 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Тому справу слід прийняти до провадження, з метою виконання вимог, передбачених ч. 1 ст. 189 ЦПК України, розпочати підготовче провадження та призначити підготовче засідання у справі.

Крім того, 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною і Російською федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. Комунікація Міністерства закордонних справ України з органами державної влади російської федерації за посередництва третіх держав не здійснюється. У зв`язку з чим наразі унеможливлено сприяння органами дипломатичної служби України у переданні судових документів російській стороні (листи Міністерства закордонних справ України вих. №71/17-500-67127 від 04.09.2022р. та вих. №71/17-500-77469 від 03.10.2022р.).

Згідно із листом Міністерства закордонних справ України від 30.12.2022р. № 72/14-612-108558 після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав з 27 грудня 2022 року українською стороною зупинена дія Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої у м. Мінську 22 січня 1993 року, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого у м. Москві 28 березня 1997 року, у відносинах України з російською федерацією та Республікою Білорусь.

У зв`язку з повномасштабною військовою агресією Російської федерації проти України припинилось будь-яке, в тому числі поштове, сполучення між Україною та Російською федерацією.

Таким чином, передача будь-яких документів компетентним органам Російської федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України вих. №100817/98748-22-22/12.1.3 від 31.10.2022р.).

Керуючись ст.ст. 19, 187, 189, ст. 274, 258 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Прийняти до розгляду та відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації, в особі Посольства Російської Федерації в Україні третя особа: Міністерство закордонних справ України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої збройною агресією Російської Федерації проти України.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначити на 10 годину 00 хвилин 28 червня 2023 року в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області, за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Миру, 19, одноособово під головуванням судді Балан М.В.

Встановити відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Встановити позивачу строк до десяти днів з дня отримання відзиву для надання суду відповіді на відзив.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач має право надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив до закінчення підготовчого провадження.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://kl.od.court.gov.ua/sud1513/gromadyanam/csz/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан