ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/338/23 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря Дідух М.Є.,

та сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Хромчак Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/21546/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2023 року, ухвалене суддею Братасюком В.М., за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "БУДСЕРВІС" про захист прав споживача шляхом визнання недійсним правочину, -

ВСТАНОВИв:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору №659у від 01.11.2021 року, укладеного між управлінням житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС.

На обґрунтування вимог зазначає, що Тернопільським міськвиконкомом 27.10.2021 року було прийнято рішення «Про призначення управителя групи багатоквартирних будинків міста Тернополя» № 974, головним розробником якого є відповідач 1. Рішення було оприлюднене на веб-сайті ТМР 01.11.2021 року, тобто є загальновідомо доступним. У загальновідомому доступному додатку № 3 до вказаного рішення ТМВК наводиться інформація про те, що багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 , у якому він проживає, входить до переліку будинків, управителем яких призначено відповідача 2.

26.10.2021 року, тобто за день до прийняття ТМВК вищевказаного рішення, відповідачем 2 реєструється в державі України його відокремлений підрозділ (ВП), а саме: - ТЕРНОПІЛЬСЬКА ФІЛІЯ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «БУДСЕРВІС» з наступною адресою свого місцезнаходження: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вул. Текстильна, будинок 1Г Код ВП-44533186. Вказує, що для нього є незрозумілим, що стало підставою у автора вищезазначеного проекту рішення ТМВК для включення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 до додатку № 3 до рішення ТМВК від 27.10.2021 року № 974; на підставі чого, ким, коли був встановлений тариф по наведеному будинку (вартість), всі його детальні складові та наявне прозоре економічне обґрунтування по кожній із цих складових; чи наявні документи про передачу, зокрема, багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 від ГТОВ «МРІЯ» безпосередньо до ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» або до Тернопільської філії цього ТОВ, зареєстрованої як ВП цього товариства 26.10.2021 року - за день до прийняття ТМВК рішення № 974, з вичерпним переліком документації по і казаному будинку, яка була передана.

Крім того, по прибудинковій території, на якій розміщений багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 , документації із землеустрою (землевпорядної документації) немає; на вказаний будинок відсутня будь-яка технічна документація на всі абсолютно у ньому внутрішньобудинкові мережі. Вказує, що у рішенні ВС у справі 607/6153/17 від 31.08.2021 року встановлено те, що структура тарифу по будинку, де мешкає позивач була сформована навіть без спроб економічно обгрунтувати його складові, в структурі тарифу були наведені тільки цифри, які неможливо було перевірити відсутня техдокументація на всі внутрішньо будинкові мережі із допомогою якої було би можливо перевірити їх економічну обгрунтованість.

Позивач зазначає, що договір № 659у від 01.11.2021 року між відповідачами цієї справи стосується безпосередньо всіх мешканців багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , включаючи і позивача, ціна послуги 5,85 грн./кв.м. - це тариф ; ціна послуги повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов`язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем (чами) під час придбання (отримання) такої послуги. Спосіб розрахунку ціни послуги - 5,85 грн./1 кв.м. відповідачем 2 є для позивача, як споживача послуги є невідомим та непрозорим; ціна послуги - 5,85 грн./1 кв.м. визначена (запропонована) відповідачем 2 неналежним чином, так як структура ціни послуги по кожному виду витрат немає під собою її документального підтвердження документації із землеустрою нашого будинку, технічної документа дії на всі внутрішньобудинкові мережі будинку, що унеможливлює перевірку на достовірність встановлення всіх складових вказаної ціни послуги будь-коли), а це врешті решт призвело до введення його позивача договором № 659у від 01.11.2021 року в оману навіть і тоді, коли він безпосередньо і не є його стороною.

Зазначає, що Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», визначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України позовна вимога гро визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Цивільний кодекс України (частина друга статті 16) встановлює способи захисту інтересів, зокрема: визнання правочину недійсним: припинення дії, яка порушує право: відновлення становища, яке існувало до порушення. З огляду на зазначене просить визнати недійсним договір №659у від 01.11.2021 року, укладений між управлінням житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС з моменту його укладення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління житлового комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС про про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору №659у від 01.11.2021 року, укладеного між управлінням житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 січня 2023 року скасувати, та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, визнавши недійсним договір № 659у від 01.11.2021 року між відповідачем 1 та відповідачем 2 з моменту його укладання.

По суті апляційну скаргу позивач обгрунтовує тими ж підставами, що і при поданні позовної заяви. При цьому зазначає, що суд першої інстанції не дав відповіді на питання розбіжності в житловій площі будинку на АДРЕСА_1 , відсутність законодавчо встановленої землевпорядної документації на площу прибудинкової території, не дослідив питання наявності повноважень відповідачів на прийняття оскаржуваних рішень та обгрунтованості затвердження коригування тарифів наказом №679 від 31.03.2017. Також вважає, що оскаржуваними рішеннями порушено його права та законні інтереси, як споживача цих послуг.

Крім того вказує, що в технічному паспорті, копія якого є в матеріалах справи, не відображені та не відкореговані площі житлового будинку, в якому він проживає, необхідні для розрахунку тарифу на послуги. Стверджує, що наявність технічного паспорта на будинок є обов`язковою умовою при формуванні тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак, якщо в технічному паспорті житлового будинку не відображені та не відкореговані площі, застосовуються акти, складені за результатами проведених обмірів житлового фонду. Разом з тим, жодного з таких актів у матеріалах справи не було.

Посилаючись на постанову Тернопільського апеляційного суду від 3 листопада 2021 року у справі №607/23686/18 та на постанову КАС ВС від 31.08.2021 у справі №607/6153/17 зазначає, що у даних рішеннях судів були встановлені обставини щодо здійснення відповідачем неналежного розрахунку житлової площі та, відповідно, ціни послуги з управління та здійснення витрат на будинок в сумі 5,85 грн. за м.кв., чому суд першої інстанції не надав значення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Тернопільської міської ради просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції у даній справі є законним, обґрунтованим та прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Представниця відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "БУДСЕРВІС" адвокат Петренко Т.Б. також подала відзив на апеляційну скаргу де просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення, а суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального законодавства, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та ухвалив законне рішення.

В обґрунтування доводів відзиву посилається на те, що апелянтом не обґрунтовано ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі , які саме його цивільні права або законні інтереси порушує спірний договір, а всі посилання позивача стосуються безпосередньо самих сторін спірного договору.

Звертає увагу, що посилання скаржника в апеляційній скарзі на обставини які викладені в справах №607/6153/17 та №607/23686/18 не стосуються предмету даного спору.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Представники відповідачів просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін, оскільки вважають його законним та обґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідь головуючої судді, сторони по справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дане рішення в повній мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, загальний перелік яких визначений у статті 16 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Рішенням ВК ТМР народних депутатів №486 п.2 від 25.10.1989 року визанано право власносі на житлові будинки, які знаходяться на балансі ЖЕК управління ЖКХ, згідно з додатком № 1 в тому числі на житловий будинок по АДРЕСА_1 , за ВК місьткої ради нароолджних депутатів.

Відповідно рішення ВК ТМР № 318 від 28.02.2011 року «Про передачу будинків`вказаний житловий будинок був переданий КЖЕП Залізничник ГТОВ Мрія.

ТОВ «Керуюча Компанія «Будсервіс» (м. Кременчук вул. Набережна, 17), код ЄДРПОУ : 368931 взяло участь в конкурсі з призначення управителя групи багатоквартирних будинків та Тернополя по об`єкт конкурсу (група будинків) ЛОТ 3.

Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №974 від 27.10.2021р. «Про призначення управителя групи багатоквартирних будинків міста Тернополя», за результатами конкурсу, призначено управителем групи багатоквартирних будинків міста Тернополя ТОВ «Керуюча Компанія «Будсервіс» (м. Кременчук вул. Набережна, 17), , зокрема, багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 .

Основним видом економічної діяльності Товариства - управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (код 68.32); та інші, зокрема (але не виключно): комплексне обслуговування об`єктів (код 81.10), інші види діяльності із прибирання (код 29), тощо. ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» входить до складу української групи підприємств «Місто для людей».

01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю керуюча компанія «Будсервіс», (далі - управитель) в особі Сахнюка Ярослава Олександровича, що діє на підставі довіреності від 26.10.2021 р. з однієї сторони, та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 (далі - співввласники) в особі начальника управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради Соколовського О.І. що діє на підставі рішення комісії з визначення управителя багатоквартирного будинку, оформлене протоколом комісії №5 від 25.10.2021р. та Положення, з іншої сторони (далі - сторони), уклали договір №659у про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до положень Договору, управитель, зобов`язався надавати послугу з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Послуга з управління включає: -утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонального спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з з відсутності правових підстав для задоволення вимог оскільки позивач ОСОБА_1 не довів порушення його прав та підстав визнання правочину недійсним.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право захистити свої порушені права шляхом звернення до суду з позовною заявою про: про усунення недоліків товару;про заміну товару неналежної якості на аналогічний товар належної якості;про розірвання договору і відшкодування понесених збитків;про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної товаром неналежної якості.

Відповдно ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є:

1) перелік послуг;

2) вимоги до якості послуг;

3) права і обов`язки сторін;

4) відповідальність сторін за порушення договору;

5) ціна послуг;

6) порядок оплати послуг;

7) порядок і умови внесення змін до договору;

8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189- VIII, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватись виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку визначених таким договором.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_1 визначалася на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Буд сервіс» (переможця конкурсу), а саме 5,85 грн.

Перелік та вартість робіт (послуг) з управління багатоквартирним будинком витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 та прибудинкової території міститься в Додатку, наявний і кошторис витрат на управління вказаним будинком, що міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.202-221. )

Судом першої інстанції встановлено, що співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , не було визначено особи, уповноваженої на підпис правовчину, в порядку ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», від імені власника договір підписано навальником управління житлового комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради.

Щодо інформування мешканців про визначення управителя багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , то Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Буд сервіс» як в суді першої інстанції так ів суді апеляційної інстанції зазначила, що на виконання п. 6 Порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 150 від 13.06.2016 року, Товариством було розміщено на Інформаційних стендах багатоквартирних будинків, в тому числі будинку АДРЕСА_1 інформацію про повне наменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладання договору, ціну.

Доводи апеляційної скарги, що саме оспорюваний договір порушує його права та законні інтереси, йому є незрозумілим спосіб рахунку ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком, невірно зазначена площа будинку що дає підстави вважати, що його вводять в оману, а тому як він вважає це є підставою для визнання договору недійсним колегія суддів вважає необгрунтованими оскільки позивачем не доведено порушення його прав.

В суді апеляційної інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "БУДСЕРВІС" пояснила, що в докуметах дійсно була допущена технічна помилка щодо загальної площі будинку, яка буде виправлена.

Згідно ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

У відповідності до положень статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Частинами 1, 3, 5 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої зокрема частиною 1 ст.203 ЦК України, є, відповідно до ч.1 ст.215 цього Кодексу, підставою недійсності правочину.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України, правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У постанові від 16.11.2018 року у справі N 2-383/2010 (провадження N 14-308цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3,15,16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути всановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

За положеннями ст.626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більш сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших акта цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст.215, 638 ЦК України, відсутність у договорі всіх істотних умов, є підставою для визнання такого правочину недійсним лише в разі доведення особою, яка не є стороною спірного Договору, наявності порушень (не визнання або оспорювання) її прав або охоронюваних законом інтересів, у протилежному випадку, це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову без надання оцінки дійсності умов спірного Договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав визнавати недійсним договір №659у від 01.11.2021 року, укладений між управлінням житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС правових підстав немає, оскільки ОСОБА_1 не довів належними, допустимими та достатніми доказами викладені в позові обставин, та не підтвердив факт порушення його права як споживача саме відповідачами .

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та другастатті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання скаржника на постанову Тернопільського апеляційного суду від 3 листопада 2021 року у справі №607/23686/18 та на постанову КАС ВС від 31.08.2021 у справі №607/6153/17 в рішеннях яких, як зазначає ОСОБА_1 , були встановлені обставини щодо здійснення відповідачем неналежного розрахунку житлової площі будинку та, відповідно, ціни послуги з управління та здійснення витрат на будинок в сумі 5,85 грн. за м.кв., як на підставу задоволення його позовних вимог, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у вказаних справах предметом розгляду були інші правовідносини та заявлені позивачем вимоги, зокрема про визнання дій неправомірними, зобов`язання провести перерахунок грошових коштів (справа №607/23686/18) та про скасування окремого абзацу додатку рішення, скасування наказу (справа №607/6153/17).

Разом з тим, у даній справі позивач ставить питання про визнання недійсним договору №659у від 01.11.2021 року, укладеного між управлінням житлово комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія БУДСЕРВІС, тобто правовідносини у даній справі є відмінними від тих справ, на які посилається скаржник.

З огляду на обгрунтування позовних вимог та апеляційної скарги ОСОБА_1 , його доводи зводяться до незгоди з запропонованим відповідачем тарифом за обслуговування будинку АДРЕСА_1 .

Колегія суддів зазначає, що відповідно до умов укладеного договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою та вимог прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", якщо протягом строку дії договору співвласники приймають рішення про зміну форми управління будинком або про обранння іншого управителя, цей договір достроково припиняється через два місяці з дати отримання управителем письмового повідомлення від співвласників (уповноваженої ними особи) про таке рішення.

Щодо інших доводів позивача у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2022 року є законними та обгрунтованими і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2023 року.

Головуючий

Судді