Справа №701/341/22
Номер провадження2/701/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 травня 2023 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення витрат на поховання.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 . За життя заповіту померлим складено не було. Після його смерті залишилася спадщина - земельна ділянка площею 4,5237 га.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 серпня 2021 року виданого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Завірюха О.В., спадкоємцями є дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та позивачка.

Дочка померлого ОСОБА_2 не допомагала позивачу здійснювати поховання ОСОБА_3 , а тому усі витрати на поховання померлого Спадкодавця та витрати, пов`язані із організацією поховання та облаштування місця поховання були понесені позивачем.

З метою поховання, організації похорон та увічнення пам`яті померлого чоловіка позивачем понесені витрати на загальну суму 47202,80 грн.

Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачу понесені витрати, через що між ними склалися неприязні стосунки, у зв`язку із чим позивачка змушена звернутися до суду із вимогою про стягнення витрат на поховання спадкодавця.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 01.07.2022 року відкрито провадження у справі та ухвалено звернутись до компетентних судів російської федерації з судовим дорученням про вручення документів, збирання доказів та опитування відповідача: ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 російської федерації, зокрема, вручити ОСОБА_2 копію позовної заяви з доданими до неї документами; допитати ОСОБА_2 , в якості відповідача. Призначено засідання у даній справі на 09 год. 00 хв. 03 квітня 2023р. у приміщенні Маньківського районного суду Черкаської області за адресою: (вул. Соборна, буд. 8, смт. Маньківка, Уманського району Черкаської області). Визначено резервну дату розгляду справи по суті - 03 травня 2023р. о 09 год. 00 хв.

У зв`язку із введенням воєнного стану на території України спричиненим триваючою повномасштабною збройною агресією рф проти України, чим порушено її суверенітет, а також з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, та з урахуванням повідомлених ЦЗМУ МЮ (м. Київ) обставин щодо припинення листування, що стосується співробітництва з установами юстиції рф (а.с.32), виклик відповідача вирішено здійснювати шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Представник позивача до суду не з`явився, але згідно заяви просить справу слухати в його відсутності та відмсутності його довірителя, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов до суду не подали, клопотань про відкладення розгляду чи розгляд справи у їх відсутність до суду не внесли, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність учасників справи, які до суду не з`явились, оскільки судом виконано вимоги процесуального закону щодо їх належного повідомлення.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 . Розпорядження на випадок смерті, тобто заповіту, померлим складено не було.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина - земельна ділянка площею 4,5237 га, кадастровий номер :02:002:0197, місцезнаходження якої - адмінмежі Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 145740 виданого Маньківською державною адміністрацією Черкаської області 19 вересня 2004 року.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 серпня 2021 року виданого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Завірюха О.В., спадкоємцями є:

-дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку із відмовою спадкоємиці 1-ої черги, матері померлого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дочка померлого ОСОБА_2 не допомагала позивачу здійснювати поховання ОСОБА_3 , а тому усі витрати на поховання померлого Спадкодавця та витрати, пов`язані із організацією поховання та облаштування місця поховання були понесені позивачем.

З метою поховання, організації похорон та увічнення пам`яті померлого чоловіка позивачем понесені витрати на загальну суму 47 202,80 грн. що складаються із:

-Для придбання одягу померлому витрачено кошти у сумі 930, 00 грн.;

-Для організації поховання витрачено кошти у сумі 19 373,00 грн.;

-Для облаштування місця поховання витрачено 26 900,00 грн.

Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати позивачу понесені витрати, через що між ними склалися неприязні стосунки.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст.15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу.

Поняття спадкування внормовано статтею 1216 ЦК України, згідно з якою спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємцями є дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 1269 ЦК України вони вважаються такими, що здійснили право на спадкування, оскільки після смерті ОСОБА_3 , звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, спадкова справа № 32/2021 зареєстрована у реєстрі за № 1345.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягненні не більше як за три роки до його смерті.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

У ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни із тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та тримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку із цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

За ст. 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу», надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Кодексу, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін. В силу ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг визначається необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Таким чином, вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам.

Згідно до роз`яснень викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються виходячи із їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості пам`ятників і огорожу даній місцевості.

Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до Закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни із тілом у могилу.

Так, згідно Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 р. за №1111/9710, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Зі змісту вказаних норм законодавства також вбачається, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями, а тому поминальні обіди не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 р. у справі № 554/1793/15-ц.

Про те, що обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця є те, що такі витрати повинні бути розумними з точки зору їх розміру і необхідності їх здійснення, зазначається і в правових позиціях Верховного Суду, викладених в постановах від 19 березня 2018 року (справа № 554/1793/15-ц, провадження № 61-6381св18), від 10 жовтня 2018 року (справа №713/1434/16-ц, провадження №61-18884св18), від 21 березня 2018 року (справа №753/15444/15-ц, провадження №61-2424св18).

Згідно ч. 4 ст. 1283 ЦК України, витрати на охорону спадкового майна відшкодовуються спадкоємцями відповідно до їхньої частки у спадщині, а у разі визнання спадщини відумерлою - органом місцевого самоврядування.

У зв`язку із тим, що відповідачу належить 1/2 частина спадкового майна, то відповідач має відшкодувати 23 601,40 грн. ( 47 202,80/2 = 23 601,40 грн.)

Відповідачем по даній справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Російської Федерації.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається у попередньому засіданні відповідно до статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", відповідно до якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом також у таких випадках, коли дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Ураховуючи той факт, що ОСОБА_3 помер на території селища міського типу Маньківка та поховання відбулися на території селища міського типу Маньківка дана справа підсудна Маньківському районному суду Черкаської області, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 78, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1232, 1269 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована та проживаюча по АДРЕСА_3 , витрат на поховання в сумі 23601,40 грн.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Маньківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Маренюк