ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/2224/20 Номер провадження 22-ц/814/1769/23Головуючий у 1-й інстанції Штих Т.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у м.Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2021 року (час ухвалення судового рішення не зазначений; дата виготовлення повного текста судового рішення - 15 квітня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві про компенсацію моральної шкоди,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві Удовиченко Вадим Анатолійович.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційній суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, просив, ухвалити рішення, яким стягнути з державного бюджету через Державну казначейську службу України компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 912 815 грн, завдану тривалою бездіяльністю слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві Удовиченка В.А.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 06.07.2016 року в порядку вимог ст.214 КПК України позивач звернувся до уповноваженої особи прокуратури із заявою про кримінальні правопорушення, вчинені керівником Полтавського слідчого ізолятора № 23 Коваленком В.І., але уповноважена особа прокуратури в порушення cт.214 КПК України, навмисно протягом 24 годин після подання заяви, не внесла відомості до ЄРДР, що були викладені в заяві про кримінальні правопорушення від 06.07.2016р., чим порушила конституційне право на доступ до правосуддя. В результаті зазначеної неправомірної бездіяльності посадової особи прокуратури позивач вимушений був звертатися до райсуду за захистом своїх прав та витрачати свій час.

08 вересня 2017 року слідчий суддя постановив ухвалу, якою зобов`язав уповноважену особу прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР, викладені в заяві від 06.07.2016р. 25 жовтня 2018р. посадова особа прокуратури внесла відомості в ЄРДР 0000950 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 cт.364, ст.367 КК України. В даному кримінальному провадженні слідчими неодноразово приймалися рішення про його закриття, які скасовувалися слідчими суддями із зазначенням у судових рішеннях конкретних недоліків досудового розслідування, проте слідчих дій на виконання судових рішень слідчими проведено не було.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, стверджується, що суд не дав належної оцінки встановленим фактичним обставинам, помилково витлумачив норми матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини, та у порушення вимог ст.263 ЦПК України не врахував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду по справах з подібними спірними правовідносинами і фактичними обставинами, зокрема за його позовами.

У відзиві ТУ ДБР в м.Полтаві, посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Звертається увага, що посилання позивача на ухвали слідчих суддів є безпідставним, оскільки жодною ухвалою не встановлена неправомірна бездіяльність слідчого, а процесуальні рішення слідчого оцінені виключно у площині кримінального процесуального законодавства, оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України до компетенції слідчого судді не входить оцінка правомірності чи неправомірності дій слідчого.

Стверджується, що судова практика за позовами ОСОБА_1 до Держави є різною, тобто наразі існує достатньо судових рішень, якими відмовлено у задоволенні його позовів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.05.2021 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14.06.2021 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено до розгляду, в апеляційній інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 08.08.2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст. 375ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2016 в порядку вимог ст. 214 КПК України позивач звернувся до уповноваженої особи прокуратури з заявою про кримінальні правопорушення, вчинені керівником Полтавського слідчого ізолятора № 23 Коваленком В.І., але уповноважена особа прокуратури в порушення cт.214 КПК України протягом 24 годин після подання заяви, не внесла відомості до ЄРДР, що були викладені в заяві про кримінальні правопорушення від 06.07.2016.

08 вересня 2017 року слідчий суддя постановив ухвалу, якою зобов`язав уповноважену особу прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР, викладені в заяві від 06.07.2016.

20.08.2018 посадова особа прокуратури внесла відомості в ЄРДР 0000950 за ознаками злочину, передбаченого ст.367 КК України

25 жовтня 2018 року посадова особа прокуратури внесла відомості в ЄРДР 0000950 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 cт.364, ст.367 КК України (а.с.28,45).

Постановою першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР від 11.09.2019 закрито кримінальне провадження № 0000950 в порядку ст.294 КПК України (а.с.22-23).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21.01.2020 скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 11.09.2019 (а.с.15-17)

Станом на день розгляду справи по суті кримінальне провадження триває, слідчим вчинені процесуальні дії з призначення експертних досліджень.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що жодної з перелічених у ч.2 ст.23 ЦК України обставин, з якими закон пов`язує виникнення моральної шкоди, у тому числі будь-якої протиправної поведінки, слідчим ТУ ДБР у м. Полтаві не допущено.

Слідчі ТУ ДБР у м.Полтаві, що проводять досудове слідство та приймають відповідно до вимог КПК України певні процесуальні рішення, виконують не владні управлінські функції, а здійснюють процесуальну діяльність, а отже до таких суб`єктів, зазначених у ст.1174 ЦК України, не належать.

Доводи позивача про завдання йому моральної шкоди з вини відповідачів не підтверджені належними та допустимими доказами.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Згідно ч.1 та 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно ч.4 та 5 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням наведених вимог процесуального закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року (справа № 920/715/17) викладений такий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа №757/66977/17) за наслідками перегляду справи за позовом про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органів прокуратури, яка полягала у невнесені відомостей до ЄРДР за поданими особою заявами про кримінальні правопорушення, викладений правовий висновок про те, що одним із найважливіших питань, які підлягають встановленню судом при вирішенні зазначеної категорії справ, є доведеність особою заподіяння їй моральної шкоди, внаслідок протиправних дій, оскільки не будь-які неправомірні дії і не будь-які моральні страждання, як-то тимчасові хвилювання, образи, чи незручності, можуть бути підтвердженням такої шкоди.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із частиною другою статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування забезпечується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у ній.

Втім, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої.

Як слідує зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 у підтвердження тривалої бездіяльності уповноважених органів і службових осіб посилається на такі факти:

невнесення уповноваженою особою прокуратури відомостей до ЄРДР за його заявою від 06 липня 2016 року;

нездійснення слідчим жодних процесуальних дій із 20 серпня 2019 року;

незаконність постанови слідчого від 11 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження;

незрозгляд слідчим копотання позивача від 10 лютого 2020 року про призначення судовох психологічної експертизи.

Як зазначено вище, сам по собі факт невнесення відомостей до ЄРДР за заявою позивача не може свідчити про умисну бездіяльність уповноваженого органу прокуратури та автоматично бути підставою для відшкодування моральної шкоди.

Зі змісту ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21.01.2020 року (а.с.15-17) вбачається, що підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 стала передчасність рішення слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки, як встановлено судом, слідчим не було здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст.91-94 КПК України.

Отже, в порядку кримінального судочинства порушене право позивача було відновлено. У постанові суду відсутні висновки про неправомірну бездіяльність та/або незаконність дій (рішень) слідчого.

Що стосується вирішення клопотання позивача від 10 лютого 2020 року про призначення судово-психологічної експертизи, то слідчий таке клопотання задовольнив, проте експертиза не могла бути проведена з об`єктивних причин (а.с.90-103,106-109), а також у зв`язку із наполяганням ОСОБА_1 про проведення експертизи виключно у НДІСЕ ім..засл.проф. Бокаріуса М.С. (а.с.95).

За таких обставин слід погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.78-80 ЦПК України) існування одночасно трьох умов: неправомірні дії органу державної влади, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, які є необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість чи обов`язок скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382,ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 15 травня 2023 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов