Справа № 953/1308/23
Провадження № 2/638/2580/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Орос О.В., за участю секретаря судового засідання Шевцової А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 30 липня 2016 року Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 406.

В обґрунтування позову зазначила, що 30 липня 2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя. Примирення та подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

30 липня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 406, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2018 року.

Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини.

Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 63246 від 21 лютого 2023 року про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку щодо повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн. (50% від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн. (50% від загального розміру судового збору).

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 30 липня 2016 року Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 406 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова (адреса: м. Харків, ) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок), сплаченого 21 лютого 2023 року за квитанцією № 63246 на загальну суму 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено «02» травня 2023 року.

Суддя О.В. Орос