Справа № 472/229/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фіктивного договору недійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фіктивного договору недійсним та визнання права власності.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він 12 жовтня 1999 року купив у ОСОБА_4 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Факт купівлі продажу житлового будинку сторони, як члени Вознесенської Універсальної Товарно Сировинної біржі оформили біржовою угодою, що було зафіксовано в Договорі № 656 купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрованому в Вознесенській Універсальній Товарно Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 656 від 12 жовтня 1999 року.

На підставі цього договору Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації позивачу було видано реєстраційне посвідчення про те, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований за ним на праві особистої власності. 29 вересня 1999 року він зареєстрував своє місце проживання в цьому будинку.

На початку весни 2001 року він зазнав кримінального переслідування з боку правоохоронних органів, а сам відносно нього було порушено кримінальну справу за ознаками ст. 19, ч.2 ст. 81, ст. 19 ч. 3 ст. 82 КК України (1961р). На той час він мав підстави вважати, що переслідування його є замовним, а тому не вірив в можливість уникнення покарання за злочин якого не скоював. Санкція інкримінованих йому статей кримінального кодексу України передбачали додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. У зв`язку з цим, з метою уникнення додаткового уникнення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, позивач запропонував матері своєї дружини його тещі ОСОБА_5 укласти мниму угоду купівлі продажу житлового будинку, тобто укласти договір купівлі продажу житлового будинку, але без фактичного переходу права власності на нього.

12 квітня 2001 року він та ОСОБА_5 оформили Договір купівлі продажу нерухомого майна № 317, який було зареєстровано в Вознесенській Універсальній Товарно Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 317 від 12 квітня 2001 року. 23 квітня 2001 року він з ОСОБА_5 звернулися до Веселинівської філії Миколаївського МБТІ, де їй було видано реєстраційне посвідчення про те, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_5 , на праві особистої власності та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 220.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої у відповідності зі ст. 1218 ЦК України ввійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_5 заповіту не залишила, у відповідності з ч. 2 ст. 1223 та ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом набули її діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину та оформили свої права на успадковане майно. При цьому прав на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , вони не оформлювали, оскільки ще на день оформлення між ним та ОСОБА_5 мнимої угоди були проінформовані ними про цілі укладення Договору № 317 та його мнимість.

За таких обставин просить задовольнити позов повністю, визнати Договір купівлі продажу нерухомого майна № 317 від 12 квітня 2001 недійсним та визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою суду від 30 березня 2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

18 квітня 2023 року судом було винесено ухвалу про витребування доказів, а саме витребувано від державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, обов`язки якого виконує завідувач Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області - Онищенко Л.В., копію спадкової справи № 158/2011, відкритої за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але до суду від представника позивача ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та позивача, підтримання позовної заяви та просить задовольнити позов в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, крім того зазначив, що позов визнає повністю та підтверджує викладені в позовній заяві зазначені обставини, а саме про фіктивність договору, укладеного між його покійною матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано в Вознесенській Універсальній Товарно Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 317 від 12 квітня 2001 року, йому було відомо з дня його укладення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, крім того зазначив, що позов визнає повністю та підтверджує викладені в позовній заяві зазначені обставини, а саме про фіктивність договору, укладеного між його покійною матір`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано в Вознесенській Універсальній Товарно Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю № 317 від 12 квітня 2001 року, йому було відомо з дня його укладення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 жовтня 1999 року позивач ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Факт купівлі продажу житлового будинку сторони, як члени Вознесенської Універсальної Товарно Сировинної біржі оформили біржовою угодою, що було зафіксовано в Договорі № 656 купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрованому в Вознесенській Універсальній Товарно Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 656 від 12 жовтня 1999 року (а.с.9).

На підставі цього договору Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації позивачу було видано реєстраційне посвідчення про те, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , в цілому зареєстрований за ним на праві особистої власності та 29 вересня 1999 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував своє місце проживання в цьому будинку, що підтверджується паспортом серія НОМЕР_1 виданого Веселинівським РВ УМВС України в Миколаївській області 14 серпня 2009 року (а.с. 26).

Згідно листа за вих. № 1.5/12/2023 від 23.02.2023 року, виданого головою Веселинівського районного суду Миколаївської області, зазначено, що відповідно архівних даних Веселинівського районного суду та обліково статистичної картки на кримінальну справу, справа № 1-68/01 р. по обвинуваченню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів передбачених ст. 19 ч .2, ст. 81, ст. 19 ч. 3, ст. 82 КК України (1960р) було направлено на додаткове розслідування 22.08.2002 року. Після додаткового розслідування справа для розгляду до суду не надходила. (а.с. 10).

12 квітня 2001 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 оформили Договір купівлі продажу нерухомого майна № 317, який було зареєстровано в Вознесенській Універсальній Товарно Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 317 від 12 квітня 2001 року (а.с.11).

23 квітня 2001 року на підставі цього Договору Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації було здійснено реєстрацію права власності та видано реєстраційне посвідчення, згідно з яким: «Жилий будинок, розташований в АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований за ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу № 317 від 20.04.2001 року р. № 317 та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 220». (а.с. 12).

Після укладення даного договору позивач ОСОБА_1 разом з сім`єю продовжував проживати в зазначеному будинку, а ОСОБА_5 в житлову будинку, розташованому в с. Зелене Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради від 07.03.2023 року № 11880-02/06-03-2023 (а.с. 16).

Відповідно до довідки № 10801-02/03-02-2023 від 07.02.2023 року, виданої старостою Зеленівського старостинського округу, місце проживання та реєстрації гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 з 19.05.2005 року по 19.05.2005 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Знята з реєстраційного обліку, як померла. (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області. ЇЇ смерть було зареєстровано Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації смертей 2011 року квітня місця 01 числа було зроблено відповідний актовий запис за № 21, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 01 квітня 2011 року (а.с. 15).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої у відповідності зі ст. 1218 ЦК України ввійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_5 заповіту не залишила, у відповідності з ч. 2 ст. 1223 та ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом набули її діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину та оформили свої права на успадковане майно. При цьому прав на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , вони не оформлювали.

Зі спадкової справи № 158/2011 від 27 вересня 2011 року, заведену після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_8 державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області в порядку заміщення державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області 30 січня 2021 року спадкоємцям після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, 1/3 частка, яка складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 25).

Згідно статті 58 ЦК Української РСР, який діяв на час укладення Договору купівлі продажу нерухомого майна № 371 від 12 жовтня 1999 року, угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода) є недійсною.

Статтею 59 того ж Кодексу передбачено, що: «Угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення».

Відповідно Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним та визнається судом недійсним (ч. 1 та 2 ст. 234), оскільки не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зазначеним у ч. 5 ст. 203 цього Кодексу, бо не спрямований на реальне настання правових наслідків, зумовлених ним.

Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь якою заінтересованою особою.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 646/3972/16-ц (провадження № 61-28761св18) позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина 3 статті 13 ЦК України), та послався на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 Цивільного кодексу України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, також ч. 2 цієї статті встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення Договору купівлі продажу нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований в Вознесенській Універсальній Товарно Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 317 від 12 квітня 2001 року, та визнання право власності на житловий будинок, підлягають задоволенню.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 203, 216, 234 ЦК України та ст.ст. 76, 77, 200, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фіктивного договору недійсним та визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі продажу нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований в Вознесенській Універсальній Товарно Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 317 від 12 квітня 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку застосування наслідків недійсності правочину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 травня 2023 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський