Провадження № 2/369/930/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

при секретарі Миголь А.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.03.2008 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які .були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

24.03.2008 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 12.09.2021 року має заборгованість - 26133,99 грн., яка складається з наступного: 26 133,99 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита, 26 133,99 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита.

Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 133,99 грн. та судовий збір 2270,00 грн.

Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, позовні вимоги підтримав, також подав заяву, в якій просив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач направив у суд свого представника. Проти вимог позову заперечував, та просив в позові відмовити, оскільки позивачем наданий необґрунтований, безпідставний та не підтверджений належними доказами розрахунок суми боргу та ціни позову, та позивач відмовився прийняти належне виконання, запропоноване відповідачем, та не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких відповідач не міг виконати свого обов`язку.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.03.2008 року.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином.

Позивачем зазначено що у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків за кредитним договором, у відповідача станом на 12.09.2021 року наявна заборгованість - 26133,99 грн. за тілом кредита.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив та докази на обґрунтування безпідставності позовних вимог.

Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частин першої та другої статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Відповідно до частини четвертої статті 612 ЦК України, прострочення не настає якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 ЦК за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Отже, за договором банківського рахунку, укладеного між банком та клієнтом, останній набуває права вільно розпоряджатись цим рахунком, отримувати та перераховувати кошти з нього, а банку кореспондує обов`язок щодо виконання розпоряджень клієнта з приводу використання цього рахунку. Банк не наділений правом встановлювати обмеження вищезазначених прав клієнта.

Таким чином належне виконання клієнтом банку обов`язку з погашення боргу передбачає також і відповідні дії банку, які цьому сприятимуть.

У грудні 2019 року позивачем в односторонньому порядку було розірвано договір про надання банківських послуг із відповідачем за результатами фінансового моніторингу і заблоковано рахунок відповідача у банку. Оскільки рахунок відповідача є заблокованим, то як наслідок він міг вчиняти будь-яких дій щодо погашення заборгованості по рахунку. У зв`язку з цим відповідач не міг належно виконати своє зобов`язання та погасити заборгованість.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином законодавство встановлює не лише обов`язок клієнта банку як боржника виконати зобов`язання, а і банку як кредитора належно прийняти це зобов`язання, тобто у спосіб, передбачений договором через відкритий банківський рахунок. Блокування позивачем банківського рахунку клієнта не припинило обов`язок позивача щодо належного прийняття виконання зобов`язання.

Запропоновані позивачем способи погашення заборгованості способи не відповідають положенню частини першої статті 1054 ЦК України, відповідно до якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, вказане положення чинного законодавства зобов`язує саме позичальника, тобто клієнта банку, повернути кредит, а не третю особу в інтересах клієнта. Позивач не надав доказів того, що договір банківського рахунку, укладений між позивачем та відповідачем, передбачає такі способи виконання зобов`язань з погашення кредиту боржником, які були запропоновані позивачем відповідачу.

Враховуючи що відповідачем були вчинені усі можливі дії для виконання обов`язку із погашення заборгованості, проте банк як кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, та не вчинив дій для забезпечення умов виконання боржником свого обов`язку, що підтверджується направленими позивачу адвокатськими запитами від 12.11.2021, 30.11.2021, 23.12.2021, а також відповідями позивача на адвокатські запити від 23.11.2021, 09.12.2021, 30.12.2021 суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог по даному позову.

Відповідно до ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 549, 551, 613, 625, 1054 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Андрій Волчко