провадження №2/279/914/23
Справа № 279/2731/23
У Х В А Л А

03 травня 2023 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Житомиробленерго" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

02.05.2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Житомиробленерго" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме: позивачем при звернені до суду не сплачено судовий збір (за позовну вимогу про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу). У свою чергу позивач посилається на вимоги п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та на п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору підчас розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позовна заява містить дві вимоги: поновлення на роботі та стягнення заробітної плат за час вимушеного прогулу в розмірі 250264,59 грн.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2019 (справа №243/10489/17-ц ) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці» , тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, як і на стягнення моральної шкоди.

Отже, позивач звільнений від сплати судового збору лише за подання позову щодо поновлення на роботі.

Разом з тим, майновою вимогою є стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку в сумі 250264,59 грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку по заробітній платі за весь час затримки розрахунку є вимогою майнового характеру, а отже судовий збір має сплачуватись на загальних підставах у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір`за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2023 року - 2 684,00 гривень.

Стосовно доводів позивача щодо звільнення від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення.

Отже, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, жодних обґрунтувань щодо звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" позовна заява не містить. Відтак позивачу слід надати суду докази сплати ним судового збору у розмірі: 2684,00 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами: Отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ м.Коростень/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ), 7976485, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0006827, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали. У разі усунення у вказаний строк недоліків позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Житомиробленерго" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовну заяву вважати неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

копія згідно з оригіналом