Справа № 214/3148/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПівденноСхідного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро), про визнання батьківства, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить: визнати його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Малі, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловічої статі, актовий запис №152, зроблений 03 березня 2022 року в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро); виключити відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Федеративної Республіки Нігерія, з актового запису №152, зробленого 03 березня 2022 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини - Ракуль Шамс-Каліл, чоловічої статі, в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) як батька дитини; включити відомості про нього - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Малі, в актовий запис №152, зроблений 03 березня 2022 року, про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини - ОСОБА_4 , чоловічої статі, в Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро),вказавши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши прізвище, ім`я та по-батькові дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначив наступне. На початку 2016 році він, позивач, приїхав до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження навчання в Криворізькому національному університеті, де познайомився з ОСОБА_2 , як теж там навчалася. Вони почали зустрічатися, після чого стали мешкати разом як чоловік та жінка без укладання шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 . Наприкінці липня 2017 року вони посварилися, після чого 15.09.2017 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 , який вони зареєстрували в Інгулецькому районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 183. На початку вересня 2021 року, він та ОСОБА_2 помирилися, та знову стали мешкати разом як подружжя. 29.05.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шлюб розірвали, місцем державної реєстрації розірвання шлюбу є Саксаганський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного управління юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 67. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 народила їхнього сина ОСОБА_4 , актовий запис №152, однак батьком цієї дитини був записаний не він, позивач, а ОСОБА_3 . 10.08.2021 року за №1730, після звернення ОСОБА_2 із заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області про проведення державної реєстрації народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_6 , вона отримала відмову у цьому, в якій крім іншого було зазначено, що згідно правил державної реєстрації актів цивільного стану затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000р. №52/5, якщо дитина народжена до спливу десяти місяців після державної реєстрації розірвання шлюбу, така дитина вважається шлюбною, та реєстрація народження проводиться згідно ст.133 СК України. Після чого їй було роз`яснено порядок проведення державної реєстрації народження дитини: що, відповідно до п.1 ст.145 СК України «Прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою». У разі якщо мати та/або батько дитини не можуть подати спільну заяву про державну реєстрацію народження, її та/або його письмова згода про присвоєння прізвища дитині, справжність підпису на якій має бути нотаріально посвідчено, може бути подана через представника, повноваження якого мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності. За відсутності згоди, дитині присвоюється прізвище на підставі рішення органу опіки та піклування або суду. 24.02.2022 року російська федерація розпочала повномасштабну війну проти України. 24.04.2022 року відповідно до Законів України «Про оборону України», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні був введений військовий стан, який продовжений до 23.08.2022 року. 03.03.2022 року, ОСОБА_2 отримала свідоцтво про народження їхнього сина. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно із ч. 2 вказаної статті до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява, згідно якої останній просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позов задовольнити повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, відзиву на позов не подавали, у зв`язку з чим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за відсутності їх представника.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.5-7, 8-9), свідоцтво про шлюб (а.с.13), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.14), свідоцтво про народження (а.с.15), лист (а.с.16), дипломи (а.с.17,18).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про шлюб (а.с.13), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі та його розірвання.

Суд вважає належними доказами: довідку (а.с.4), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме

Суд вважає належними доказами: дипломи (а.с.17,18), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме навчання позивача ОСОБА_5 та відповідачки ОСОБА_2 у одному ВУЗі.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с.15), лист (а.с.16), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме народження у ОСОБА_2 дитини, та підстави зазначення відповідача ОСОБА_3 батьком дитини у актовому записі про народження.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 навчалися у Криворізькому національному університеті, де познайомилися, почалися зустрічатися, після чого стали мешкати разом як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені обставини встановлені поясненнями позивача, викладеними у змісті позову, дипломами (а.с.17,18), та не спростовано відповідачами.

Наприкінці липня 2017 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 посварилися. 15.09.2017 року позивачка ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 . На початку вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 помирилися та знову стали мешкати разом як подружжя. 29.05.2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Зазначені обставини встановлені поясненнями позивача, викладеними у змісті позову, свідоцтвом про шлюб (а.с.13), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.14), та не спростовано відповідачами.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_4 , біологічним батьком якого є позивач ОСОБА_1 , однак у відповідності до правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000р. № 52/5 , в графі батьком дитини згідно з вимогами ст. 133 СК України, зазначений відповідач ОСОБА_3 . Зазначені обставини встановлені поясненнями позивача, викладеними у змісті позову, свідоцтвом про народження (а.с.15), листом (а.с.16), та не спростовано відповідачами.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України.

Стаття 51 Конституції України наголошує, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини і це одне з найактуальніших питань у сімейному праві України, адже факт походження дитини від даного чоловіка спричиняє необхідність виконання обов`язків батька, визначених українським законодавством. За загальним правилом, у випадку, коли мати і батько перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, презюмується, що дитина походить від подружжя. У випадку, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, відповідно до ч.2 ст.125 СК України походження дитини від батька визначається або за спільною заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС України , суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, встановленим ч.1 ст.58 Конституції України, норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм ч.2 ст.128 СК України на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням вимог закону. До цього також зводяться правові позиції Верховного Суду України, викладені в постанові від 25.02.2015 року у справі № 6-20цс15 та п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами щодо встановлення батьківства виникли у відношенні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому в даному випадку при вирішенні спору судом застосуванню підлягають відповідні правові норми СК України, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності, що достовірно підтверджують визнання батьківства саме за ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст.121 СК України, звичайно ж, стосується як дітей, народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Отже, визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини (дітей).

Розділом ІІІ глави 12 Сімейного кодексу України передбачений порядок визначення походження дитини, який можливо розподілити на визначення походження дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі та визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою.

Згідно з ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Специфікою таких справ є те, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, а тому він не зобов`язаний доводити своє батьківство. Таким чином тягар доведення свого батьківства, тобто спростування презумпції шлюбного батьківства, лежить на позивачеві.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи матір`ю ОСОБА_4 , заперечень щодо факту перебування в близьких стосунках з позивачем ОСОБА_1 , який фактично є біологічним батьком народженої нею дитини, не подала. На переконання суду походження малолітнього ОСОБА_6 є встановленим з підтвердженням належними і допустимими доказами, зокрема: сумісне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнання позивачем дитини своєю та не заперечування цього факту відповідачами. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц.

За даних обставин суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в частині визнання ОСОБА_1 біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо похідної позовної вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини, суд виходить з такого.

Статтею 145 СК України визначено, що прізвище дитини визнається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Як передбачено ч. 5 ст.148 СК України у разі заперечення одним з батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Як зазначив позивач у позові, реєстрація народження дитини відбулась в порядку ст.133 СК України в період перебування ОСОБА_2 у шлюбі із ОСОБА_3 .

Оскільки мова йде про визнання батьком дитини ОСОБА_1 і суд вбачає підстави для цього, слушним буде та відповідатиме інтересам дитини, на думку суду та з огляду на відсутність заперечень з боку матері дитини ОСОБА_2 , внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , зазначивши у відомостях про батька « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Малі, виключивши відповідні відомості про батька ОСОБА_3 . У зв`язку з цим позовні вимоги в цій частині також слід задовольнити.

З огляду на відсутність клопотання позивача про зміну прізвища, імені, дати й місця народження дитини, а також враховуючи, що природне право людини точно знати дату та місце свого народження не повинно порушуватися без ґрунтовних підстав, тому відомості в актовому записі в цій частині підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПівденноСхідного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Малі, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Федеративної Республіки Нігерія, як батька дитиниОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження дитини №152, складеного 03 березня 2022 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро).

Внестивідомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Малі, як батька дитини, в актовий запис №152, зроблений 03 березня 2022 року, про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини - Ракуля Шамс-Каліла, Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро),вказавши прізвище, ім`я та по-батькові дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя : В.М.Прасолов