КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8166/2023
У Х В А Л А

02 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», яка подана представником Вадовським Віталієм Сергійовичем, на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», правонаступником якого зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року, занесеною до журналу судового засідання, замінено позивача ПАТ «Омега Банк» на правонаступника ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

Не погоджуючись з ухвалою, 31 березня 2023 року представник ТОВ «Файненс Компані» - Вадовський В.С. подав апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року витребувано із Шевченківського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи №761/33869/14, які надійшли до апеляційного суду 17 квітня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 , в частині заявленого відводу судді Махлай Л.Д. задоволено, справу передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року визнано відвід, заявлений представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , суддям Ящук Т.І., Немировській О.В. - необґрунтованим, справу передано для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України - для вирішення заяви про відвід суддів Ящук Т.І., Немировської О.В.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року Кирилюк Г.М. відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відвід суддів Ящук Т.І., Немировської О.В.

Згідно протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 25.04.2023 року, суддю Махлай Л.Д. замінено на суддю Семенюк Т.А.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Файненс Компані» - Вадовський В.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, посилається на те, що оскільки оскаржувана ухвала була постановлена до 15.12.2017, то строк на її оскарження визначається виходячи з положень ЦПК України, що діяли на час її постановлення.Оскаржувана ухвала була постановлена без участі ТОВ «Файненс Компані», копію даної ухвали апелянт не отримував, оскільки дана ухвала є протокольною.

Звертає увагу на те, що як чинна редакція ЦПК України, так ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, не містять положень, які б унеможливлювали поновлення строку на апеляційне оскарження незалежно від поважності причин пропуску апеляційного оскарження.

Вказує, що оскаржувана ухвала ґрунтувалась на тому, що ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» надало докази переходу до нього права вимоги за кредитним договором № 622 від 23.04.2008 та Іпотечним договором №622/ІП-1 від 23.04.2008 на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 та Договору купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015. Зокрема, суд першої інстанції керувався тим, що вказані договори уступки права вимоги були чинними з огляду на презумпцію правомірності правочину.

Проте, 23.04.2019 Північним апеляційним господарським судом було прийнято постанову у справі № 910/10364/16, якою рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/10364/16 частково скасовано, та викладено резолютивну частину в наступній редакції:

"Визнати Договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений між Публічним акціонерним товариством "Омега Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" , посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями - недійсним.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" та ТОВ "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент", посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим, в реєстрі за № 912 із змінами та доповненнями".

24.07.2019 Касаційним господарським судом Верховного Суду було прийнято постанову у справі № 910/10364/16, якою рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 зі справи №910/10364/16 скасовано в частині задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, який укладений між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит", посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за. №1898 із змінами та доповненнями.

Ухвалено у відповідній частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, який укладений між ППАТ "Омега Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит", посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим, в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями." У решті постанову апеляційної інстанції залишено без змін.

При цьому, у мотивувальній частині постанови від 24.07.2019 року у справі № 910/10364/16 Верховний Суд встановив, що Договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 є нікчемним, а Договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015 є недійсним.

Відтак, лише 24.07.2019 було остаточно встановлено, що ТОВ "КУА "Скай Кепітал Менеджмент" не набуло прав і обов`язків ПАТ "Омега Банк", в тому числі за Кредитним договором № 622 від 23.04.2008 та Іпотечним договором №622/ІП-1 від 23.04.2008.

Разом з тим, станом на вказану дату, провадження у справі № 761/33869/14-ц вже було закрито на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2018. Таким чином, після встановлення обставин недійсності договору купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, ТОВ «Файненс Компані» не могло оскаржити ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06.11.2015, оскільки провадження у даній справі було закінчено, а тому ТОВ «Файненс Компані», як належний правонаступник ПАТ «Омега Банк», не могло оскаржити процесуальні дії/рішення у провадженні, яке було закінченим, до скасування судового рішення, що перешкоджало розгляду справи, у зв`язку з чим ТОВ «Файненс Компані» оскаржило у встановленому ЦПК України порядку ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2018 про закриття провадження.

Постановою Верховного Суду від 01.03.2023 було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2018 та постанову Київського апеляційного суду від 11.03.2020 року і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відтак, лише після винесення постанови Верховного Суду від 01.03.2023 у ТОВ «Файненс Компані» з`явилась можливість оскаржити ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06.11.2015. Крім того, постанова Верховного Суду від 01.03.2023 була винесена в порядку письмового провадження без присутності учасників справи. З відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вказане судове рішення було зареєстровано та оприлюднено лише 22.03.2023. Станом на дату подання даної апеляційної скарги постанова Верховного Суду від 01.03.2023 не була вручена ТОВ «Файненс Компані», про наявність та зміст даного судового рішення апелянт дізнався 27.03.2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Таким чином, вважає наявними поважні об`єктивні причини пропуску ТОВ «Файненс Компані» строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 06.11.2015, з огляду на що відповідний процесуальний строк підлягає поновленню.

Однак, зазначені обставини не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Пунктом 13 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Отже, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження підлягають застосуванню процесуальні норми ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII, які є чинними на час вчинення зазначеної процесуальної дії, тобто на час подання даної апеляційної скарги, з урахуванням п. 13 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України щодо строків апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України (в редакції станом на час прийняття оскаржуваної ухвали від 06 листопада 2015 року) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України (в редакції станом на час прийняття оскаржуваної ухвали від 06 листопада 2015 року), апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України (в редакції станом на час подання апеляційної скарги 31 березня 2023 року), строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2008 року між ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_2 , ТОВ «Елітком» укладено кредитний договір № 622 (а. с. 13-20, т. 1).

Відповідно до умов вказаного договору, загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією встановлено у розмірі 450 000 доларів США, що зменшується згідно із додатком № 1 до договору. Поточний (доступний) ліміт заборгованості за кредитною лінією у розмірі 264 000 доларів США встановлюється та зменшується згідно з додатком № 1 до договору та кошти кредиту видаються після укладення договору у забезпечення зобов`язань за цим договором, визначеного у підпункті 5.1.1 договору. Строк дії кредитної лінії з 23 квітня 2008 року до 22 квітня 2015 року. Процентна ставка за користування коштами кредиту встановлюється у розмірі 14 % річних.

У пункті 5.1 вказаного кредитного договору зазначено, що за домовленістю сторін забезпеченість виконання зобов`язань за договором є обов`язковою умовою договору. Виконання зобов`язань позичальника за договором забезпечується іпотекою квартири АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1

23 квітня 2008 року між ОСОБА_1 (іпотекодавець) та ЗАТ «Сведбанк Інвест» (іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір № 622/ІІІ-1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 як майновий поручитель передає, а ЗАТ «Сведбанк Інвест» приймає в іпотеку (забезпечення виконання зобов`язань нерухомим майном) предмет іпотеки, визначений розділом 2 іпотечного договору, на забезпечення зобов`язань позичальника, що випливають із кредитного договору від 23 квітня 2008 року № 622, укладеного між ЗАТ «Сведбанк Інвест» (кредитодавець) та ОСОБА_2 , ТОВ «Елітком», які виступають разом на стороні позичальника. Предметом іпотеки є чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 (а. с. 21-23, т. 1).

У вересні 2011 року ПАТ «Сведбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом її продажу на прилюдних торгах та за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» у розмірі 4 958 119,19 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2013 року, позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, вирішено задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» у розмірі 4 958 119,19 грн (а. с. 122-124, 161-163, т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2013 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 184-186, т. 1).

29 липня 2013 року ПАТ «Омега Банк» подало до суду заяву про залучення товариства до участі у справі як правонаступника позивача (а. с. 198, т. 1).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2014 року, позов задоволено. Звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, вирішено задовольнити вимоги ПАТ «Омега Банк» у розмірі 4 958 119,19 грн. (а. с. 7-11, 90-93, т. 2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2014 року - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 127-129, т. 2).

23 червня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» подало до суду заяву про заміну позивача правонаступником, посилаючись на договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений 31 грудня 2014 року між ПАТ «Омега Банк» (продавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» (покупець) (а. с. 203-223, т. 2).

11 вересня 2015 року, ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» звернулося до суду з заявою про залучення товариства у справі як правонаступника позивача, посилаючись на договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений 04 липня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» (продавець) та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» (покупець) (а. с. 2-10, т. 3).

У судовому засіданні 06 листопада 2015 року протокольною ухвалою

ПАТ «Омега Банк» замінено на нового правонаступника - ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», яка оскаржується скаржником в даному судовому провадженні (а. с. 104-105, т. 3).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №127 від 06 липня 2015 року, що прийнято на підставі постанови Правління Національного банку України від 06 липня 2015 року № 437, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Омега Банк» відповідно до плану врегулювання з 06 липня 2015 року (а. с. 84-85, т. 3).

08 червня 2018 року від представника ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» Чернова Ю. В. надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі частини першої статті 206 ЦПК України (відмова від позову), посилаючись на добровільне врегулювання спору (а. с. 219-221, т. 4).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року провадження у справі закрито та роз`яснено сторонам, що повторне звернення до суду не допускається (а. с. 236 т. 4).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 20.12.2019 ТОВ «Файненс Компані» як особа, яка вважає, що набула права вимоги за договором про відступлення прав вимог від 07 березня 2019 року, укладеним між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Файненс Компані», подало апеляційну скаргу на ухвалу від 08.11.2018 року (а. с. 1-7 т. 5).

Постановою Київського апеляційного суду від 11.03.2020 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2018 року залишено без змін (а. с. 201-211 т. 5).

Крім того, одночасно з апеляційною скаргою, 20.12.2019 ТОВ «Файненс Компані» подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року (а. с. 214-220 т. 5).

У квітні 2020 року ТОВ «Файненс Компані» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 11.03.2020 року (а. с. 101-112 т. 6).

Постановою Верховного Суду від 01 березня 2023 ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 та постанову Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржник ТОВ «Файненс Компані» був обізнаний про наявність оскаржуваної ухвали у грудні 2019 року, однак не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим чинним ЦПК України, та не звернувся з апеляційною скаргою з дня ознайомлення з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року, занесеною до журналу судового засідання (протокольною), якою замінено позивача ПАТ «Омега Банк» на правонаступника ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

Так, зі змісту апеляційної скарги ТОВ «Файненс Компані» на ухвалу від 08.11.2018 року про закриття провадження, зі змісту заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 08.11.2018 року, які були подані 20.12.2019, а також зі змісту касаційної скарги ТОВ «Файненс Компані» на ухвалу від 08.11.2018 року та постанову апеляційного суду від 11.03.2020 року, яка подана у квітні 2020 року вбачається, що ТОВ «Файненс Компані» посилався на те, що ухвалою від 06 листопада 2015 року замінено позивача у справі ПАТ «Омега Банк» на нового правонаступника - ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала є протокольною, її зміст полягає у відображеному в журналі судового засідання від 06.11.2015 року запису суті процесуальної дії суду секретарем судового засідання, відповідно до якого суд ухвалив: «Залучити до участі у справі як правонаступника позивача - ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент».

Таким чином, будучи обізнаним про наявність оскаржуваної ухвали та її зміст у грудні 2019 року, ТОВ «Файненс Компані» не звернувся з апеляційної скаргою на оскаржувану ухвалу від 06.11.2015 року у визначений законом строк, зокрема, одночасно з апеляційною скаргою на ухвалу суду про закриття провадження у справі від 08.11.2018, якою було закінчено розгляд справи.

З даною апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 30 березня 2023 року, пропустивши строк, встановлений ст. 294 ЦПК України (в редакції станом на час прийняття оскаржуваної ухвали від 06 листопада 2015 року).

Отже, скаржнику необхідно подати обґрунтовану заяву/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2015 року та надати належні та допустимі докази на їх підтвердження, а саме, зазначити, з яких поважних причин у період з грудня 2019 року по березень 2023 року представник заявника не звертався з апеляційною скаргою на вказану ухвалу, або які поважні причини унеможливлювали подання апеляційної скарги у грудні 2019 року одночасно з апеляційною скаргою на ухвалу про закриття провадження у справі, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, судом апеляційної інстанції буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідно до вимог ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ від 18 жовтня 2005 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», яка подана представником Вадовським Віталієм Сергійовичем, на протокольну ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України протягом десяти днів або визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук