Справа № 136/369/23
Провадження № 22-ц/801/1390/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 рокуСправа № 136/369/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у при-міщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує

навчання,

за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_2 адвокатки Палій Тетяни Григорівни на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Липовець Вінницької області за головування судді Кривенка Д. Т.,

У С Т А Н О В И В:

02 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач є його батьком, що підтверджується свідоц-твом про народження від 03 березня 2021 року серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2014 року шлюб між батьками позивача розірваний. На підставі рішення Липовецького район-ного суду Вінницької області від 21 липня 2014 року у справі № 136/1373/14-ц ОСОБА_2 до досягнення сином повноліття стабільно сплачував аліменти та не мав заборгованості з їх сплати. Наразі ОСОБА_1 уже повнолітній, є сту-дентом першого курсу денної форми навчання на контрактній основі Харківсь-кого національного університету внутрішніх справ з терміном навчання до 2026 року. Позивач вказує, що потребує матеріальної допомоги від свого батька, ос-кільки освітні послуги та інші похідні витрати оплачує лише мати, а він позбавлений можливості працювати, адже зайнятий навчанням. ОСОБА_1 зазначає, що його батько працездатний, фінансово спроможний сплачувати аліменти, працевлаштований, хоча час від часу змінює місце роботи, отримує постійний дохід, тому може надавати йому фінансову допомогу; за таких обставин просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти у зв`язку із продовженням навчання у розмірі 1/4 частки від заробітку ( доходу ) батька щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до 01 червня 2023 року.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволений, стягнуто із ОСОБА_2 на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку ( доходів ) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто, з 02 бе-резня 2023 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_2 на корись держави 1073,60 гривні судового збору.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, представниця ОСОБА_2 адвокатка Палій Т. Г. оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення змінити та ухвалити судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1250,00 гривень щомі-сячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення пози-вачем навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Представниця Палій Т. Г. вважає рішення суду незаконним, ухваленим за не-повно з`ясованих, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права. Обґрунтовуючи доводи скарги адвокатка зазначає, що суд не взяв до уваги пояснення відповідача про те, що він не має постійної ро-боти, його дохід є нерегулярним, а також він утримує ще одну дитину, 26 верес-ня 2019 року народження, та дружину, яка не працює, здійснюючи догляд за малолітньою дитиною. Суд також не врахував згоду відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1250,00 гривень.

Користуючись наданим цивільним процесуальним законом правом, забез-печеним ухвалою апеляційного суду від 26 червня 2023 року, ОСОБА_1 по-дав відзив на апеляційну скаргу, де вважає, що відповідачем належних та до-пустимих доказів на противагу висновків суду першої інстанції не надано, до-води скарги є необґрунтованими. Позивач зазначає, що є студентом та потребує матеріальної допомоги від батька у зв`язку із навчанням. У свою чергу він позбавлений можливості працювати, оскільки навчається на денній формі. Відповідач же є працездатним, фінансово спроможним сплачувати аліменти, відтак ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, переглянувши у відповідності до части-ни першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній матеріалами та доказами, ретельно проаналізувавши у сукупності наявні в ній позиції сторін, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного рішен-ня суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрун-туватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції від 02 травня 2023 року відповідає зазначе-ним вимогам.

Судом установлено та не оспорюється учасниками справи, що відповідач ОСОБА_5 є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про наро-дження, виданим повторно 03 березня 2021 року серії НОМЕР_1 . Рішен-ням Липовецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2023 року розірваний шлюб між відповідачем та матір`ю позивача. На підставі рішення цього ж суду від 21 липня 2014 року із ОСОБА_2 на користь матері позива-ча на утримання останнього стягувалися аліменти в розмірі 1/4 всіх заробітків ( доходів ) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відпо-відного віку до повноліття сина.

У 2021 році позивачем змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 09 квітня 2021 року серії НОМЕР_2 .

Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти від 15 вересня 2022 року № 684 та договору про надання платної освітньої послуги від 15 вересня 2022 року № 684/1 позивач навчається за денною формою навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, фінансування його навчання здійснюється за рахунок коштів фізичної особи. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 100000,00 гривень, по 25000,00 гривень за один навчальний рік. Згідно із довідкою Харківського національного університету внутрішніх справ від 20 січня 2023 року № 2/668с ОСОБА_1 зарахований на навчання наказом ХНУВС від 15 вересня 2022 року № 500; передбачуваний термін закінчення навчання та присвоєння ступеня ви-щої освіти «бакалавр» - червень 2026 року.

З розрахунку зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_5, виданого старшим державним виконавцем Липовецького відділу ДВС у Він-ницькому районі Вінницької області ЦМУ Міністерства юстиції ( м. Київ ) За-вальнюк Ю. Є., убачається, що станом на 26 лютого 2023 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_2 відсутня, у 2022 році він кожен місяць спла-чував сину по 3576,00 гривень.

На виконання ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 09 березня 2023 року Головним управлінням Державної податкової служби у Вінницькій області листом від 28 березня 2023 року № 4789/5/02-32-12-01-15 надані відомості щодо отримання доходів відповідачем, з яких слідує, що за період з І кварталу 2020 року по IV квартал 2022 року витребовувана судом інформація про доходи відсутня.

Згідно із листом Територіального сервісного центру № 0541 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Вінницькій області від 31 березня 2023 року № 31/2-1076 за відповідачем зареєстрований один авто-мобіль «Hyundai Sonata FE», 2009 року випуску.

07 липня 2017 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07 липня 2017 року серії НОМЕР_3 , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного тери-торіального управління юстиції у Вінницькій області. У новому шлюбі відпо-відача згідно із свідоцтвом про народження від 01 жовтня 2019 року серії НОМЕР_4 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16 березня 2023 року Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області ОСОБА_8 отримує соціальні виплати.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, керу-ючись нормами статей 141, 182, 198, 199, 200 СК України, беручи до уваги, що позивач, будучи сином відповідача, навчається в університеті на денній кон-трактній формі навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, ура-ховуючи матеріальне становище відповідача, його спроможність сплачувати аліменти та інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, дійшов висновку про стягнення із ОСОБА_2 на користь позива-ча аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку ( доходів ) щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішен-ні суду, належить погодитися, вони зроблені за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 199 СК України якщо повно-літні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матері-альної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною другою статті 199 СК України визначено, що право на утриман-ня припиняється у разі припинення навчання.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при роз-гляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання ), який виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення доч-кою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку із цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання, у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька алі-ментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісім-надцятирічного віку.

Відповідно до частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Згідно із частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платни-ком аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України установлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблений правовий висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалеж-но від форми навчання ), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу ( батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину ).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, які виникли між сторонами у справі, та відповідно до норм статті 199 СК України дійшов безпомилкового висновку про зобов`язання бать-ка позивача утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання і через це потребує матеріальної допомоги; суд вірно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню у цій справі. Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції у повній мірі урахував вимоги статті 200 СК України, узяв до уваги матеріальне становище як повнолітнього сина-позивача, так і відповідача, який має обов`язок матеріального забезпечення повнолітнього сина у зв`язку із навчанням, урахував можливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти, а також факт знаходження на утриманні відповідача малолітнього сина, який народився у новому шлюбі, та дружини.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відпові-дача аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідає вимогам закону, ґрунтується на фактичних, об`єктивних обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду пер-шої інстанції, з якими погоджується також суд апеляційної інстанції.

Аргументи апеляційної скарги щодо необхідності стягнення із ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1250,00 гривень у зв`язку із згодою відповідача сплачувати аліменти саме у такому їх розмірі на увагу не заслуговують. Так за статтею 184 СК визначення способу стягнення аліментів залежить від заяви їх одержувача. Тобто визначення іншого способу стягнення аліментів, аніж той, про який просить позивач, матиме наслідком порушення принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що при вирішенні цієї справи суд першої інстанції не помилився у визначенні характеру правовідносин, які склалися та мають місце між сторо-нами у справі, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін, зібраним у справі доказам.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими дока-зами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України установлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367 - 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представниці ОСОБА_2 адвокатки Палій Тетяни Григорівни залишити без задоволення.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передба-чених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський