Дата документу 10.05.2023 Справа № 331/4679/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4679/22 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/954/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 1978 по 1982 роки він навчався у Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва, про що отримав диплом НОМЕР_1 від 01.03.1982р. Під час повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну з 24.02.2022р. він був вимушений покинути своє останнє фактичне місце проживання у м. Маріуполі та переїхати до м. Запоріжжя. Через терміновий виїзд він загубив вищевказаний диплом про освіту. На даний час ОСОБА_1 звернувся до уповноваженого органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії за віком, однак отримав інформацію, що для оформлення пенсії йому не вистачає трудового стажу 2 роки, і такого стажу було б достатньо за умови надання диплому про освіту, отриманого після навчання з 1978 по 1982 роки у Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва. Однак учбовий заклад, який закінчив позивач, знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області України, тому отримати копію диплома він не має можливості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2023 року заяву задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 навчався в період з 01.09.1978 року по 01.03.1982 року у Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва.

Задовольняючи заяву про встановлено факту навчання заявника, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості вимог заявника. Також суд першої ін-

станції вважав, що позасудовим способом неможливо встановити цей факт, оскільки навчальний заклад, який міг би видати дублікат диплома або довідку про навчання та видачу диплома заявнику, знаходиться на окупованій території.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що законом визначено інший порядок встановлення трудового стажу для призначення пенсії, який не дотримано заявником, а тому його заява не може бути розглянута в окремому провадженні. У прохальній частині не зазначено, яким чином вирішити долю заяви ОСОБА_1 після скасування оскаржуваного рішення.

До судового засідання апеляційного суду 10 травня 2023 року з`явились: заявник ОСОБА_1 та представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - Мельниченко В.С.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, кожен з яких підтримав свою позицію, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Стаханов, Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою від 24.05.22 № 2301- підтверджено, що ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник ОСОБА_1 вказував, що при переміщенні з м. Маріуполя до м. Запоріжжя через військову агресію РФ проти України ним втрачено диплом НОМЕР_2 від 01.03.1982р. про отримання освітньої спеціальності у Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва, у якому він проходив навчання з 01.09.1978 року по 01.03.1982 року .

В липні 2022 року заявник звернувся до Міністерства освіти та науки України з метою отримання довідки про підтвердження навчання з 1978 року по 1982 рік у Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва, однак отримав відповідь, що підтвердити інформацію про освіту, здобуту до 2000 року, може тільки заклад освіти, в якому особа навчалась.

Ясинуватський будівельний технікум транспортного будівництва знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому отримати копію диплома заявник не має можливості.

Суд вказував, що факт навчання ОСОБА_1 з 01.09.1978 по 01.03.1982 роки у Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва підтверджується записами в наступних документах:

- розписці в прийомі документів до Харківського автомобільно-дорожнього інституту від 21.06.1984р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 надано диплом про освіту НОМЕР_3 від 01 березня 1982 року, виданий Ясинуватським будівельним технікумом транспортного будівництва;

- військовому квитку НОМЕР_4 , виданому Пролетарським районним військовим

комісаріатом Донецької області, в якому зазначено, що ОСОБА_1 має освіту, отриману

в 1982 році у Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівництва.

Отже, суд першої інстанції вважав, що вказаних документів достатньо для встанов-

лення юридичного факту, про який просить заявник, а така заява може бути вирішена в

порядку, передбаченому статтю 315 ЦПК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія виходить із наступного.

Частиною 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд першої інстанції вказував, що у частині 1 ст. 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що встановлюються судом, у якому відсутня пряма можливість встановлення судом юридичного факту щодо проходження навчання у певному періоді та у певному навчальному закладі у випадку втрати диплома про освіту. Проте зазначив, що цей перелік не є вичерпним, а в ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тому суд вважав, що встановлені ним обставини вказують на те, що у склавшійся ситуації такий юридичний факт встановити можливо.

Колегія не може з цим погодитись, виходячи з такого.

Вирішуючи справу, суд не зважив на те, що юридичний факт встановлюється в судовому порядку у випадку, якщо законом не передбачено інший порядок його встановлення, у протилежному випадку судовий порядок до таких фактів задля їх встановлення не може бути застосовано.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту навчання йому необхідно задля зарахування цього періоду до страхового стажу для призначенні пенсії за віком.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду

України.

Відповідно до п. 26 Порядку № 637, у судовому поряду може встановлюватися лише факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Отже, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення цього органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

В судовому порядку може бути оскаржена виключно відмова органу Пенсійного

фонду України у встановленні відповідного факту заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного, питання встановлення факту наявності трудового стажу, зокрема, шляхом встановлення факту навчання у певному періоді і у певному навчальному закладі з подальшим зарахуванням цього періоду до трудового стажу, не підлягає судовому розгляду, а має вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019р. у справі № 198/623/18 (провадження № 14-639цс19), та відповідає подальшій практиці Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 ( провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18), від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 (провадження № 61-45995св18).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в окремому провадженні можливо встановити факт навчання у певному періоді та певному навчальному закладі.

Колегія наголошує на тому, що при вирішення питання про наявність трудового стажу пенсійний орган мав враховувати ті документи, які має заявник на підтвердження навчання для додавання цього періоду до стажу.

Але ж сам заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що з письмовою заявою до пенсійного органу не звертався, вказуючи, що це відбувалось лише усно, а також не отримував письмової відмови, яку мав би право оскаржити до адміністративного суду, як вже зазначено вище.

Крім того, суд, вказуючи, що ОСОБА_1 іншим чином в позасудовому порядку не може поновити втрачений диплом, не зважив на наступні обставини.

Так, відповідно до наказу Міністерства освіти та науки України № 387 від 02 квітня 2015р. «Про затвердження Порядку замовлення, виготовлення, видачі та обліку документів про професійну (професійно-технічну) освіту державного зразка» передбачено видачу дублікату документу про освіту у разі його втрати та певний порядок цієї процедури.

Якщо навчального закладу, який видав диплом, вже не існує, заяву про поновлення диплома разом з пакетом документів потрібно надіслати поштою до Міністерства освіти і науки України або на електронну пошту. Після отримання листа МОН визначить вищий навчальний заклад, який буде займатися відновленням втраченого диплома. Інформація в дублікаті відтворюватиметься на основі даних з Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ЄДЕБО), яка формується з 2000 року, або на підставі архівних даних.

З відповіді Міністерства освіти і науки України на звернення ОСОБА_1 вбачаєть-

ся, що він звернувся лише з приводу надання йому довідки, що підтверджує його навчан-

ня з 1978 по 1982рр. у Ясинуватському будівельному технікумі транспортного будівниц-

тва. Та у цій відповіді ОСОБА_1 роз`яснено, що така інформація може перебувати в архівах закладу освіти, в якому навчалась особа.

Тобто сам заявник з приводу видачі дублікату диплома у вказаному порядку не звер-

тався; даних про те, що архіви Ясинуватського будівельного технікуму відсутні, зокрема, що їх не переміщено на підконтрольну українській владі територію, не мається.

Таким чином, заявник всіх можливих заходів позасудового вирішення питання, зокрема, щодо відновлення диплому, звернення щодо переміщення архівів технікуму на підконтрольну українській владі територію або встановлення через пенсійний орган трудового стажу, до якого, на його думку, має входити період навчання у технікумі, закінчення якого відображено у військовому квитку, не використав.

Зважаючи на вказане, колегія на підставі статті 377 ЦПК України скасовує ухвалене у цій справі рішення та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , оскільки визначений заявником факт не встановлюється у окремому провадженні, а питання трудового стажу, зокрема й при втраті документу, який його підтверджує, має вирішуватись у позасудовому порядку.

При цьому, апеляційна скарга задовольняється частково, оскільки апелянтом чітко не визначено, як слід поступити з заявою ОСОБА_1 після скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій

області задовольнити частково .

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2023 року у цій справі скасувати, провадження у справі за заявою ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 травня 2023 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова