Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3758/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

секретаря судового засідання: Мелещенко О.В.,

за участі

представника відповідача Махаринець В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживачів, визнання відключення електричної енергії неправомірним, зобов`язання вчинити певні дії та застосування строків позовної давності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до Черкаської міської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживачів, визнання відключення електричної енергії неправомірним, зобов`язання вчинити певні дії та застосування строків позовної давності.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартир по АДРЕСА_1 , згідно Договору купівлі-продажу від 05.03.1992 та Свідоцтва про спадщину. 13.07.2016 між ним та Черкаською міською філією ПАТ «Черкасиобленерго» було укладено Договір № 9-1-190 за адресою АДРЕСА_2 , у якому в п. 24 зазначено, що ОСОБА_1 з боргом не згоден. Борг утворився за період січня 2014 року по 03.2017 року, Договір від 13.07.2016 був підписаний при умові невизнання суми боргу. Тож, позивач вважає, що перебіг позовної давності почався з моменту підписання договору, з 13.07.2016. Відключення відбулося 13.09.2019, тому він вважає, що строк позовної давності, відраховуючи від дня підписання договору, сплив 13.07.2019. Відповідач жодної дії для усунення порушених прав позивача не здійснив, а саме: проведення перерахунку не зроблено, тому вважає порушення свого права бездіяльністю відповідача натомість ОСОБА_1 було відключено від електропостачання за заборгованість по оплаті за постачання електроенергії. З серпня 2016 року споживач звертався до постачальника про проведення перерахунку відповіді не отримав. В подальшому, 12.01.2017 звернувся з заявою про надання роздруківки. 14.03.2017 за вих. № 3070 до постачальника було надано розрахунок по особовому рахунку НОМЕР_1 та 9-1-190 за період 01.2016 року по 12.2017 року, де не вказані в деяких графах показники лічильників. 27 лютого 2017 року споживач повторно звернувся до постачальника з Актом-претензією про проведення перерахунку за вище вказаними особовими рахунками, відповіді не отримав. 28 березня 2018 року споживач повторно звернувся до постачальника з Актом-претензією про проведення перерахунку за вище вказаними особовими рахунками, відповіді не отримав. 13 травня 2019 року споживач повторно звернувся з Актом-претензією до постачальника, на що відповіді не отримав. Як зазначалося, борг виник за період січня 2014року по 03.2017 року, позаяк постачальником в роздруківці в одному місяці показники 0, а в другому 611 кВт., за рахунок зменшення на 150 кВт, а не на 300 кВт пільги виникла різниця в нарахуванні. Показники споживача за грудень 2014року - 273 кВт, сума до сплати - 97,85 грн., а показники постачальника 611 кВт, до сплати - 239,60 грн.(239,60 грн. - 97,85грн. = 141,75 грн.); показники Споживача за квітень 2015 року - 193 кВт, сума до сплати - 98,68 грн. показники Постачальника 375 кВт, до сплати - 209,85 грн. (209,85грн.- 98,68грн. = 111,17грн.); показники Споживача за травень 2015року - 205 кВт, сума до сплати - 102,75грн., а показники Постачальника 375 кВт, до сплати - 209,85 грн.(209,85 грн.,-102,75грн.= 107,10 грн.); показники Споживача за листопад 2015року - 296 кВт, сума до сплати - 121,34 грн., показники Постачальника 497 кВт, до сплати - 325,53 грн. (325,53грн.,-121,34грн.= 204,19 грн.); показники Споживача за вересень 2016 року - 148кВт, сума до сплати - 49,65грн.; показники Постачальника 297 кВт, до сплати -229,96 грн.(229,96 грн,-49,65 грн. = 180,31 грн.). Всього: 540,33 грн. Тобто, різниця в нарахуванні становить 540,33 грн., про що споживач повідомляв постачальника в своїх Актах - претензіях.(Це приклад за декілька місяців, в інших місяцях то більше, то менше нарахувань в розрахунку.) Споживач з лютого 2017 року неодноразово звертався до постачальника з Актами-претензіями про неналежну якість постачання електричної енергії та вимогою зробити перерахунок надлишково нарахованих коштів. Суму в розмірі 759, 85 грн. позивач вважає переплатою за поставлену електричну енергію, позаяк показники лічильника позивача не співпадають з показниками відповідача вказаними в розрахунку. 13 серпня 2019 року позивача було відключено від постачання електричної енергії відповідачем без належного повідомлення про відключення за адресою: АДРЕСА_1 . Попередження позивачу відповідачем не вручалося підтвердження про отримання і підпису позивача на попередженні не має.

Вказує, що відповідно до Постанови від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (надалі - Правила) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Розділу VII. Умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу п. 7.5 - Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

13 серпня 2019 року ОСОБА_2 , оскільки споживач був за межами м. Черкас, близько 20 години було виявлено відсутність електропостачання за кв. АДРЕСА_3 . Для з`ясування відсутності електропостачання було викликано поліцію. На час складання Довідки про результати звернення гр. ОСОБА_2 від 05.09.2019 квартира АДРЕСА_4 була підключена до електропостачання, а кв. АДРЕСА_5 залишається без світла. Повідомлення про відключення належно оформлене позивачу не надавалося, що підтверджує Довідкою Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, яка була викликана ОСОБА_2 , його сином, для з`ясування факту відключення.

Зазначає, що 14 серпня 2019 року було оплачено заборгованість за адресою: АДРЕСА_6 та рахунок на підключення, після чого ОСОБА_2 звернувся до Постачальника для підключення, однак 14.08.2019 електрична енергія підключена не була.

Постачальник підключив електроенергію 19.08.2019 після підписання примусової згоди позивача на непіключення кв. АДРЕСА_5 , а включення кв. 1.

Крім того, 19.08.2019 представником Енергопостачальника Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» інженером ВПС з ПС Савенко Ю.Г. в присутності ОСОБА_3 відбулося підключення згідно Акту б/н встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/збереження пломб вузлів обліку (засобу обліку), встановленого на об`єкті позивача за адресою: АДРЕСА_6 , а також за таких же обставин відбулося відключення за адресою: АДРЕСА_2 .

Акту про відключення від 13.08.2019 при зверненні до Постачальника позивачу надано не було. Оригінали заяви про поновлення електропостачання від 14.08.2019, касовий чек про оплату заборгованості від 14.08.2019, Рахунок на підключення в розмірі 1268,66 грн. та квитанція про оплату підключення залишилися у Постачальника. На цій заяві позивача було вказано, що для підключення кв. АДРЕСА_5 змусили підписати згоду на підключення кв. АДРЕСА_3 , так як без такої згоди Постачальник відмовлявся підключати хоча б одну з квартир до електропостачання (заборгованість квартири АДРЕСА_4 була оплачена повністю, а заборгованість кв. 4. склалася за рахунок зазначення більше кВт за місяць як вказано вище).?

Позивач 20 серпня 2019 року звернувся до Постачальника з Претензією згідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017р. та Правил. 21 грудня 2021року при подачі позовної заяви до суду (позовна заява залишена позивачем без розгляду) відповідачем було надано відповідь на Претензію від 20.09.2019, в якій про перерахунок надлишково сплачених позивачем коштів за спожиту електричну електроенергію жодного слова не має, чим порушено п. 8.1.3 Правил та порушено право, як Споживача, звернутися до Регулятора або енергетичному омбудсмену зі скаргою.

Також вказує, що 20.09.2019 позивач надіслав Постачальнику заяву про видачу документів, оскільки вони залишилися у Постачальника, на яку відповіді не отримав, документи не надані, натомість, Постачальником надано Відповіді від 28.08.2019 № Я-687/01/07 та 26.09.2019 № Я-773/01/07 про правомірність дій ПАТ «Черкасиобленерго».

26.11.2019 позивач повторно звернувся до Постачальника про надання документів. В разі, якщо судом не буде застосовано строки позовної давності позивач згоден сплатити Постачальнику різницю 882,89 - 759,85= 123,04 грн. Споживачем за відключення було оплачено рахунок в сумі 1268,66 грн., так як відключення проводилося без його присутності, відключення відбулося на стовпі.

З огляду на вказане, позивач вважає, його права, як Споживача, були порушені Черкаською міською філією Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», оскільки повідомлень про відключення не було, заборгованість за постачання електроенергії за яким договором та за який період ця заборгованість виникла, відключали без присутності позивача, при зверненні до Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» до 2019 року та до Черкаської міської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» з 2019 року з Претензіями, Актами-Претензіями та Заявами, жодної відповіді не було надано, перерахунок не було зроблено, тому позивач звертається до суду за відновленням його порушених прав.

Таким чином, просить суд визнати відключення електричної енергії, споживачу, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , Черкаською міською філією Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» неправомірним; зобов`язати Черкаську міську філію Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», підключити до електропостачання кв. АДРЕСА_7 ; зобов`язати Черкаську міську філію Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», повернути грошові кошти в сумі 1268,66 грн. за відключення від електропостачання ОСОБА_1 ; зобов`язати Черкаську міську філію Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» повернути грошові кошти в сумі 759,85 грн. ОСОБА_1 ; судовий збір стягнути з Черкаської міської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго».

Ухвалою суду від 15.08.2022 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Позивачем ОСОБА_1 30.08.2022 до суду подано заяву про застосування строків позовної давності з посиланням на положення ст.ст. 256-257 ЦК України. У заяві вказано, що борг склався за період з січня 2014 року по березень 2017 року. Договір від 13.07.2016 був підписаний при умові невизнання суми боргу, тож позивач вважає, що перебіг позовної давності почався з моменту підписання договору від 13.07.2016. З січня 2017 року він неодноразово звертався до постачальника з актами-претензіями про неналежну якість постачання електричної енергії та вимогою зробити перерахунок надлишково нарахованих коштів відповідачем за поставлену електричну енергію, проте перерахунок відповідачем не здійснено, відповідей на свої акти претензії з обґрунтуванням не проведення перерахунку позивач не отримав, чим було порушено його права за захистом яких змушений звернутися до суду. У заяві просить застосувати до позову про захист прав споживачів, неправомірне відключення електричної енергії позовну давність у частині неправомірного відключення електричної енергії за заборгованістю.

12.09.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» Черкаська міська філія, не визнає заявлений позов з таких підстав. Вважають, що вказана позовна заява ОСОБА_1 подана до суду з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено повне найменування відповідача, його офіційну електронну адресу, не надано обґрунтований розрахунок сум, які оспорюються та не зазначені підстави звільнення від судового збору. До того ж, у відзиві викладено заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаської міської філії, зокрема, вказано, що 11.06.2017 набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VІІІ, відповідно до положень якого, з 1 січня 2019 року ПАТ «Черкасиобленерго» здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Черкаської області, виконує функції, має права і обов`язки Оператора системи розподілу. Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між оператором системи розподілу (ПАТ "Черкасиобленерго") та користувачами системи розподілу є Кодекс системи розподілу (далі - КСР) затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310, Кодекс комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ) затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 311 (із змінами та доповненнями) та Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312. Користувачі системи розподілу (КСР) - фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи розподілу або використовують системи розподілу для розподілу електричної енергії. ПРРЕЕ регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з оператором системи розподілу. Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ОСР та Користувачем відповідно до цього Кодексу. Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії визначає зобов`язання ОСР забезпечити розподіл електричної енергії в межах замовленого Користувачем обсягу потужності за тарифами, що встановлюються Регулятором. Договір про надання послуг з розподілу електроенергії домовленість сторін про доступ до системи розподілу, яка укладається між ОСР, що здійснює розподіл електроенергії на території ліцензованої діяльності, та користувачем (в тому числі споживач і постачальник), укладання такого договору є обов`язковим та першочерговим для того, щоб споживати електроенергію. Усі споживачі (непобутові та побутові), електроустановки яких приєднані до мереж ОСР, та усі електропостачальники, які хочуть мати право на доступ до мереж ОСР, зобов`язані укласти договір про надання послуг з розподілу електричної енергії. Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСР і споживачем та між ОСР і електропостачальником укладаються відповідно до умов ПРРЕЕ. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до ПРРЕЕ. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Позивач ОСОБА_1 , споживаючи електричну енергію по мережам ОСР з 01.01.2019 підтвердив приєднання до умов Публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Тобто, з 01.01.2019 між ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаською міською філією та ОСОБА_1 , укладений Публічний договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії № 9-1-189 за адресою АДРЕСА_6 , та Публічний договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії № 9-1-190 за адресою АДРЕСА_2 . Постановою НКРЕКП від 14.02.2018 року № 312 п. 6 визначено що, після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цим договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. До 01.01.2019 між ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаською міською філією та ОСОБА_1 адресою АДРЕСА_6 , був укладений Договір про користування електричною енергією № 9-1-189.та за адресою АДРЕСА_2 . - Договір про користування електричною енергією № 9-1-190. Вказують, що з боку ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаської міської філії, умови договорів про користування електричною енергією виконувалися належним чином, а ОСОБА_1 свої зобов`язання по оплаті за використану електричну енергію у встановлений строк не виконав, чим порушив вимоги договорів про користування електричною енергією. Умовами вищезазначеного Договорів Права та обов`язки Споживача встановлено, що Споживач електричної енергії ( ОСОБА_1 ) зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та Договору про користування електричною енергією; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладів обліку у квартирі, домоволодінні або іншому об`єкті споживача; оплачувати спожиту енергію відповідно до умов договору; забезпечувати доступ представникам Енергопостачальника, до квартири або іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. Станом на 01.01.2019 заборгованість ОСОБА_1 перед Черкаською міською філією ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: АДРЕСА_6 , о/р № 9-1-189 становила 1497,14грн.; за адресою: АДРЕСА_2 , о/р № 9-1-190 - 2037,80грн. Черкаська міська філія ПАТ «Черкасиобленерго» неодноразово попереджував ОСОБА_1 про наявність заборгованості за спожиту електричну енергію (вимоги № 749, № 750 від 15.03.2019, попередження від 02.05.2019 та від 23.07.2019) також, споживачу було повідомлено про наслідки не виконання їм взятих на себе зобов`язань згідно умов вищезазначених договорів. ОСОБА_1 проігнорував вимоги Черкаського міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» не сплачував заборгованості за спожиту електричну енергію. У відповідності до вимог вищезазначених Договорів та ПРРЕЕ, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється, у разі несплати споживачем заборгованості за спожиту електричну енергію. Тож, з огляду на вказане, згідно умов Договорів та ПРРЕЕ, 13 серпня 2019 року квартири гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 були відключені від електропостачання. Згідно умов вищезазначених Договорів та ПРРЕЕ витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем. ОСОБА_1 15 серпня 2019 року сплатив заборгованість за спожиту електричну енергію по Договору № 9-1-189 за адресою АДРЕСА_6 , також споживачем були сплачені послуги з відновлення електропостачання. У відповідності до вимог законодавства, 19 серпня 2019 року електропостачання квартири ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_6 (договір № 9-1-1 89) було відновлено. Звертає увагу, що заборгованість за спожиту електричну енергію гр. ОСОБА_1 адресою АДРЕСА_2 в розмірі 882,89 грн. станом на 01.09.2022 є неоплаченою. Тільки після оплати даної заборгованості та послуги з відновлення електропостачання Черкаською міською філією ПАТ «Черкасиобленерго», буде розглянуто питання відновлення електропостачання до даної квартири. Таким чином, вважають позовні вимоги до ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаської міської філії необґрунтованими, неправомірними та недоведеними жодними доказами, а дії ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаської міської філії правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. На підставі викладеного, просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача.

22.09.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якому зазначено, що 13 вересня 2022 року позивач отримав відзив на позовну заяву. Згідно до н. 12.8 Договору № 9-1-190 від 13.07.2016 споживач зобов`язаний надавати розрахункові документи на вимогу представників Енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показань приладів обліку. На початку 2016 року Енергопостачальником було взято для перевірки квитанції позивача. Після проведення відповідачем перевірки з`ясувалися розбіжності в нарахуваннях позивача та відповідача. Після усних перемовин сторони не досягли згоди і позивач звернувся до відповідача щодо надання роздруківки його нарахувань. З роздруківки нарахувань відповідача з`ясувалася невідповідність нарахувань показників лічильника вказаних позивачем з показниками вказаними відповідачем в роздруківці. Після виявлення розбіжності показників лічильника у відповідача і позивача останній неодноразово звертався до відповідача про проведення перерахунку. Обґрунтованих відповідей про перерахунок або підтвердження правильності нарахувань відповідачем позивач не отримав, тому звернувся до суду. Відповідачем до відзиву не надано другого примірника договору № 9-1-190 від 13.07.2016, який знаходиться у нього, та не надав доказів про проведений перерахунок згідно показників лічильника позивача та обґрунтованих відповідей на Акти-претензії або обґрунтованої відмови про проведення перерахунку згідно п. 33 вищевказаного договору; не надав доказів припинення договору № 9-1-190 від 13.07.2016. Крім того, вказує, що відповідачем не доведено заборгованість позивача, оскільки позивачем до суду надано оригінали помісячного нарахування згідно квитанцій та помісячною оплатою за поставлену електричну енергію. В своєму відзиві відповідач посилається тільки на обов`язки позивача і не вказує обов`язки відповідача. До того ж, до відзиву надано попередження на відключення від 02.05.2019р. в якому відповідач посилається на постанову від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Розділ VII. Умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної споживачу п.7.5 - попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом). Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. Попередження додане до відзиву не відповідає вимогам п. 7.5 ПРРЕЕ, оскільки не містить підпису позивача на попередженні, не надано до суду отримання позивачем через пошту із зазначенням дати реєстрації вхідної кореспонденції, не вказано період в який виникла заборгованість та дати відключення з вказанням часу відключення, чим унеможливив присутність позивача при відключенні електричної енергії. В додатку 9 до відзиву відповідач підтверджує оплату 15.08.2019 послуг з відновлення електропостачання не вказавши суму оплати. У своєму відзиві відповідач посилається на укладення Публічного договору № 9-1-190, не вказуючи дату укладання договору та не надав до суду цей договір з умовами на яких підприємець постачає електричну енергію позивачу, позаяк позивачем в позовній заяві вказується період з 2014 по 2017 рік, то яким чином на це впливає договір з 01.01.2019. До того ж, у своєму відзиві відповідач посилається на ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не додавши в додатках до відзиву жодного доказу, а саме: перерахунку, відповідей в період до 2019 року на Акти-претензії позивача, належним чином завірене попередження на відключення, оригінал договору від 13.07.2016, підтвердження оплати за відключення та не довів невиконання позивачем ст.ст. 526, 614 ЦК України. Таким чином, просить задоволити позовні вимоги повністю та судовий збір покласти на відповідача.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 05.10.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду справи по суті.

Ухвалою суд від 19.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 14.02.2022, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2022 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, до початку подав до суду заяву від 13.03.2023, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності за матеріалами наданими до позовної заяви.

У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Махаринець В.І. позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення у повному обсязі, підтримала доводи, викладені у відзиві. Наполягала на правомірності дій відповідача щодо відключення електропостачання за адресою позивача, оскільки останній не виконував умови договорів № 9-1-189 та 9-1-190 та не сплачував своєчасно та у повному розмірі за отриману електричну енергію. Зазначила, що не зрозуміло, що це за суми зазначені позивачем 1268,66 грн. та 759, 85 грн., оскільки не надано жодних обґрунтувань цих сум. Всі підрахунки позивачем жодним чином не підтверджені та ґрунтуються на припущеннях і, на їхню думку, не підлягають до задоволення. Натомість відповідачем зафіксовано показники лічильника, суми заборгованості та оплати, що підтверджуються відповідними доказами, приєднаними до матеріалів справи, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи думку позивача, дослідивши матеріалів цивільної справи, обставини справи у сукупності з наданими доказами, встановив такі правовідносини та прийшов до такого висновку.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4)інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст. 12 ЦК).

Як передбачено ст. 13 ЦК, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VІІІ, який набрав чинності 11.06.2017 та відповідно до положень якого, з 1 січня 2019 року ПАТ «Черкасиобленерго» здійснює розподіл електричної енергії в межах закріпленої території Черкаської області, виконує функції, має права і обов`язки Оператора системи розподілу.

На виконання пункту 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», та з метою надійного і безперервного постачання електричної енергії споживачам на території Черкаської області створено новий суб`єкт господарювання - учасник ринку електричної енергії. Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиеиергозбут».

ТОВ «Черкасиенергозбут» переведено функції постачальника електричної енергії споживачам, об`єкти яких розташовані на території Черкаської області. Головною метою діяльності нового товариства є надійне постачання електричної енергії споживачам Черкаської області на умовах укладених договорів за тарифами, що регулюються відповідно до вимог чинного законодавства України.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між оператором системи розподілу (ПАТ "Черкасиобленерго") та користувачами системи розподілу є Кодекс системи розподілу (КСР) затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310, Кодекс комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ) затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 311 (із змінами та доповненнями) та Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

Розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії.

Система розподілу - система ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії.

Оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Користувачі системи розподілу (користувачі системи) - фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи розподілу або використовують системи розподілу для розподілу електричної енергії.

КСР визначає вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини оператора систем розподілу та користувачів системи та замовників послуги з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок.

ПРРЕЕ регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з оператором системи розподілу. Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ОСР та користувачем відповідно до цього кодексу.

Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії визначає зобов`язання ОСР забезпечити розподіл електричної енергії в межах замовленого користувачем обсягу потужності за тарифами, що встановлюються регулятором.

Договір про надання послуг з розподілу електроенергії домовленість сторін про доступ до системи розподілу, яка укладається між ОСР, що здійснює розподіл електроенергії на території ліцензованої діяльності, та користувачем (в тому числі споживач і постачальник), укладання такого договору є обов`язковим та першочерговим для того, щоб споживати електроенергію. Усі споживачі (непобутові та побутові), електроустановки яких приєднані до мереж ОСР, та усі електропостачальники, які хочуть мати право на доступ до мереж ОСР, зобов`язані укласти договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСР і споживачем та між ОСР і електропостачальником укладаються відповідно до умов ПРРЕЕ.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до ПРРЕЕ. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками,пов`язаними з такою заборгованістю/ переплатою, а також щодо нарахування в неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 .

Також встановлено, що електропостачання квартири АДРЕСА_8 здійснювалось на підставі договору про користування електричною енергією для населення № 9-1-189, укладеного між Черкаським міським РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» та ОСОБА_1 , а електропостачання квартири АДРЕСА_7 за аналогічним договором № 9-1-190, укладеним між Черкаським міським РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» та ОСОБА_1 .

Одним із обов`язків споживача електричної енергії, закріплених вищезазначеними Договорами, є оплата спожитої електричної енергії відповідно до умов Договору.

Як вбачається з розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_6 , станом на 01.01.2019 ОСОБА_1 мав заборгованість перед відповідачем у розмірі 1497,14 грн..

Крім того, відповідно до особового рахунку № НОМЕР_2 заборгованість ОСОБА_1 перед Черкаським міським РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 01.01.2019 становила 2037,80 грн.

Черкаським міським РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» на адреси позивача ОСОБА_1 ( кв. АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ) неодноразово було направлено листи про наявність заборгованості за спожиту електричну енергію, зокрема, 15.03.2019 - № 749, № 750 та попередження від 02.05.2019 та від 23.07.2019, в яких споживачу було повідомлено про наслідки не виконання ним взятих на себе зобов`язань згідно умов вищезазначених договорів.

Вказані вимоги залишені ОСОБА_1 без реагування, заборгованість за електропостачання в кв. АДРЕСА_9 , ним сплачена не була.

Тож, відповідачем, з огляду на положення Договорів про користування електричною енергією № 9-1-189, № 9-1-190 та ПРРЕЕ, якими передбачено припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу у разі несплати споживачем заборгованості за спожиту електричну енергію, 13.08.2019 квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_10 були відключені від електропостачання.

Згідно умов вищезазначених Договорів та ПРРЕЕ витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем.

Після сплати ОСОБА_1 15.08.2019 заборгованості за електропостачання по Договору № 9-1-189 за адресою АДРЕСА_6 , у розмірі 1497,14 грн. та оплати послуг з відновлення електропостачання, 19.08.2019 у відповідності до вимог законодавства електропостачання вказаної квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 було відновлено, що не заперечується сторонами.

Одночасно встановлено, що у квартирі АДРЕСА_7 електропостачання відновлено не було, оскільки заборгованість була сплачена лише частково, і частина заборгованості у розмірі 882,89 грн. сплачена не була та залишається на час розгляду справи.

Позивачу було повідомлено про те, що лише після оплати даної заборгованості та послуги з відновлення електропостачання Черкаський міський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» відновить електропостачання до квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується листами відповідача, адресованими позивачу від 15.10.2019 та від 08.12.2021.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Вивчивши обставини справи, з огляду на вказані вище нормативні положення законодавства у сфері регулювання відносин щодо електричної енергії та її постачання, суд вважає, що дії Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго», щодо відключення квартири позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_7 , були вчинені з дотриманням стоків та процедури відключення від електропостачання, у відповідності до зазначених положень законодавчих актів.

Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання відключення Черкаською міською філією Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» електричної енергії, за адресою: АДРЕСА_2 , неправомірним та зобов`язання підключити до електропостачання вказану квартиру не підлягають до задоволення.

Щодо заяви позивача про застосування строків позовної давності до позову про захист прав споживачів в частині неправомірного відключення електричної енергії за заборгованістю, суд звертає увагу, що згідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Слід зазначити, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість.

Так як позовні вимоги в частині неправомірного відключення електричної енергії не підлягають до задоволення, про що зазначалося вище, та враховуючи, що до даних правовідносин не застосовуються положення глави 19 ЦК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні застосування строків позовної давності в частині відключення електроенергії.

Що стосується позовних вимог про повернення ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 1268,66 грн. за відключення від електропостачання та грошових коштів в сумі 759,85 грн. суд зазначає наступне.

Слід зазначити, що у відповідності до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 74,77 ЦПК України)

Вказані суми грошових коштів, які просить повернути позивач, є необґрунтованими та не доведеними, не надано будь-яких належних допустимих письмових доказів з відповідним розрахунком, за які послуги та на який рахунок були сплачені вказані кошти, які на думку позивача, підлягають поверненню.

Крім того, наявність будь-яких переплачених коштів позивачем спростовуються виписками по особовому рахунку № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 за постачання електричної енергії відповідно до договорів у квартиру АДРЕСА_4 та

АДРЕСА_7 , суд вважає вказані вимоги безпідставним, та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 714 ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII, та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 256, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до Черкаської міської філії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про захист прав споживачів, визнання відключення електричної енергії неправомірним, зобов`язання вчинити певні дії та застосування строків позовної давності відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 31.03.2023.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька