1Справа № 335/4710/22 2/335/209/2023
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступіної В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС», правонаступником якого є ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис № 9280, у зв`язку із боргом за Кредитним договором, яким було укладено між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та запропоновано задовольнити вимоги Кредитора у розмірі 25 088,48 грн., з урахуванням витрат на здійснення виконавчого напису.
15.07.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. на підставі виконавчого напису № 9280, було відкрито виконавче провадження № 69424552.
Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
При оформленні виконавчого напису № 9280 від 25.05.2021 року, представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливість вчинення виконавчого напису та відповідно документів, що були надані нотаріусу. Заборгованість яка значиться у виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування.
Приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2. передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, отже позивач вважає за необхідне, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Посилаючись а викладене, просить визнати виконавчий напис № 9280 від 25.05.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 992,40 грн., стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. (а.с. 3-5).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Макарову В.О. (а.с. 21).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2022 року, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. надати суду завірені копії виконавчого напису № 9280 від 25.05.2021 року та усіх документів наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» для вчинення виконавчого напису № 9280 від 25.05.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 25 088,48 грн. (а.с. 22).
Ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2022 року в частині витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. завіреної копії виконавчого напису № 9280 від 25.05.2021 року та усіх документів наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» для вчинення виконавчого напису № 9280 від 25.05.2021 року про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 25 088,48 грн. - не виконана.
01.11.2022 року через канцелярію суду, представник відповідача подав заяву в якій просив залучити до участі в справі, правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» (а.с. 31).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2022 року, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС», яке є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а.с.53).
27.12.2022 року через підсистему «Електронний суду» надійшла заява із долученими до неї документами від представника ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_2 в якій просила залучити до участі в справі, правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» - Кобальчинського С.В. (а.с. 61-90).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2023 року, залучено до участі у справі ОСОБА_2 , який є правонаступником прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» (а.с. 92).
У встановлений в ухвалі строк відповідач та треті особи відзиву та письмових пояснень щодо позовних вимог до суду не направили.
В судове засідання позивач не з`явилася, 20.09.2022 року подала через канцелярію суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача.
Копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву, третіми особами не використано право подання письмових пояснень, щодо предмету позову.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання треті особи не з`явилися, повідомлялись вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. від 15.07.2022 року ВП № 69424552 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 25 088,48 грн.
Вирішуючи питання про дотримання приватним нотаріусом законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України).
Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом, а відповідачем в свою чергу не надано суду жодних доказів на спростування аргументів викладених позивачем в позовній заяві, щодо відсутності направлення їй вимоги про усунення порушення зобов`язання.
Таким чином, суд вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною.
Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.
Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально.
Відповідач, не подавши відзив на позов, приведені позивачем твердження не спростував.
Приватний нотаріус, не надавши пояснень, відповідності своїх дій вимогам закону також не довела.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості та нотаріально посвідченого кредитного договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною першою ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 року № 6-рп/2013).
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За умовами ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2022 року між адвокатським об`єднанням «Захист» в особі представника Адвокатського об`єднання «Захист» Гасимової А.О. та позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений Договір № 32/1 про надання адвокатських послуг.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду Акт Виконаних робіт за договором про надання адвокатських послуг № 23/1 від 21.07.2022 року від 29.07.2022 року, в якому зазначений перелік виконаних адвокатом послуг та ціна. Розмір витрат на оплату послуг адвоката за об`єм робіт становить 4 000,00 грн, що складається з: первісної консультації; аналізу судової практики; формування правової позиції по справі; отримання, правовий аналіз вхідної кореспонденції; формування та направлення вихідної кореспонденції; консультація клієнта з питань збору доказових матеріалів; контроль ходу судового розгляду; отримання, правовий аналіз та опрацювання вхідної кореспонденції; формування та направлення процесуальних документів: підготовки позовної заяви щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса № 9280 від 25.05.2021 року
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.
Надані позивачем документи відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами надання адвокатським об`єднанням «Захист» в особі представника Адвокатського об`єднання «Захист» Гасимовою А.О. професійної правничої допомоги у даній справі.
Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що представник позивача у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, і їх розмір не перебільшує суму, визначену умовами договору про надання правової допомоги, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з правонаступника відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з правонаступника відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, на підставі ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС», правонаступником якого є ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, реєстровий номер 9280, вчинений 25.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 25 088,48 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;
Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, адреса: АДРЕСА_3 ;
Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, адреса: м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, буд. 26, офіс 1.11.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 28.03.2023 року.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.О. Макаров