Провадження № 2/752/710/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.03.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Ракоїд Є.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

позивач ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності.

04.06.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №201161 в електронній формі, відповідно до якого відповідач отримав кошти у розмірі 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути позику і сплатити проценти за користування нею. Пунктом 1.3 Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів. В порядку, встановленому п. 1.4 Договору позики, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 500,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Як зазначає позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, станом на 12.07.2020, загальний розмір заборгованості становить 21 791 грн, з яких: 500, 00 грн - основний борг за позикою; 10 803,00 грн - заборгованість за відсотками, 10 488,00 грн - заборгованість за простроченими процентами. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнувши з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

У жовтні 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, у якому останній зазначає, що у 2017 році невідомими особами, шляхом шахрайських дій, з використанням паспортних даних відповідача був оформлений кредит в сумі 500,00 грн, у зв`язку з цим відповідач відразу звернувся до правоохоронних органів. Вказує, що дані,які були введені при заповненні заявки на отримання кредиту взагалі не співпадають з його персональними даними. Як вбачається з позовної заяви та доданих доказів, позивачем не надані документи, що підтверджують факт отримання позивачем грошових коштів. Також зазначає, що розрахунок заборгованості наведений позивачем не відповідає нормам чинного законодавства.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.01.2021 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились, були повідомлені судом про місце і час судового розгляду належним чином.

Позивачем подана заява про можливість розгляду справи у відсутність представника Товариства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою, діє на підставі Статуту, та зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження №2606 від 27 жовтня 2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є кредитування.

Порядок отримання та надання позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» регламентовано Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН», затвердженими наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» №2-1 від 27 жовтня 2015 року, розміщеними на офіційному веб-сайті https://creditup.com.ua (надалі - Правила).

Відповідно до п. 1.6 Правил вони є невід`ємною частиною договору позики.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 Правил, заявник, що має намір отримати позику проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

У п. 4.8 Правил встановлено, що підтвердженням згоди заявника на отримання позики є направлена на розгляд товариством заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки.

Пунктами 4.9, 4.10 Правил передбачається, що дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої заявнику суми від 1 до 99 копійок та з послідуючим зазначенням у відповідному полі особистого кабінету заявником точної суми, що була зарезервована. Точну зарезервовану суму заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк використавши засоби CMC-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо. Відповідність зазначеної суми підтверджує належність рахунку для перерахування позики заявнику та підтверджує згоду Заявника на отримання позики.

Згідно п. 6.4 Правил у разі отримання договору позики засобами електронного зв`язку заявник укладає договір позики з товариством в особистому кабінеті.

Звертаючись до суду позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №201161 від 04.06.2017, за умовами якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 500,00 грн. на строк 30 днів з датою повернення до 04.07.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування: 1,9 % від суми позики , але не менше ніж 30 грн за перший день користування позикою; 1,9 % від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики. (п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.5., 1.6. договору).

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктами 6.10-6.12 Правил передбачено, що товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики, на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами. Датою укладання договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

У позовній заяви позивач посилається на те, що в порядку п. 1.4. договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 500,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій згідно з договором про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують перерахування позивачем грошових коштів відповідачу та належність йому такого банківського рахунку.

Позивачем не надано доказів на підтвердження укладення договору позики з відповідачем, а саме видачі Товариством коштів, зокрема, виписки з особового рахунку, копій квитанцій, меморіального ордеру, повідомлення про переказ коштів тощо.

Заявка не містить відомостей про оформлення відповідачем договору позики на умовах, обумовлених у позові.

Крім того, вказана заявка взагалі не містить жодних даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних, бажаної суми кредиту та строку дії.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року в справі № 703/3063/18.

Як встановлено судом, відповідач 03.07.2018 р. звернувся до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом отримання кредитних коштів невідомими особами з використанням паспортних даних відповідача.

Зазначені відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи, що відповідач заперечує факт отримання ним кредитних коштів та укладення договору з позивачем, а з боку позивача при зверненні до суду не надано достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження укладення такого договору між сторонами, перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позову в зв`язку з його недоведеністю.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 102, 103, 109, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2023 р.