Провадження № 22-ц/812/761/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 вересня 2023 року м. Миколаїв

справа № 478/448/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області, ухвалене 07 вересня 2022 року суддею Іщенко Х.В. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що за судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2018 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 16 лютого 2016 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_5 , на якого згідно судового наказу того ж суду від 23 травня 2022 року він теж сплачує аліменти у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також на його утриманні знаходиться донька дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 30 серпня 2021 року його було звільнено з роботи внаслідок чого погіршилося його матеріальне становище.

Посилаючись на те, що на час звернення з позовом ніде не працює та не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у встановленому судом розмірі, ОСОБА_1 просив зменшити їх розмір до 1/8 частини.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заперечення на позовну заяву, в яких зазначала, що їхня з ОСОБА_1 дитина є рівною у своїх правах з іншою його дитиною, незалежно від походження, і тому вважає неправомірним та протиправним знижувати рівень життя однієї дитини (від першого шлюбу) за рахунок утримання іншої дитини (від другого шлюбу). Також вказувала на те, що дочка дружини позивача від першого шлюбу ОСОБА_7 має батька, який приймає участь в її утриманні. Крім цього зазначала, що позивач вводить суд в оману, зазначаючи, що є безробітним, оскільки він є військовослужбовцем та отримує як грошове, так і матеріальне забезпечення. За таких обставин просила у задоволенні позову відмовити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не є безробітним, а призваний на військову службу за мобілізацією, згідно наказу начальника Баштанської РТЦК № 193 від 31.05.2022 року перебуває в лавах збройних сил України та отримує грошове та матеріальне забезпечення, що спростовує його посилання на неможливість сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному судовим рішення розмірі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та задовольнити його позовні вимоги.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно розглянув справу без його належного повідомлення та, порушивши умови діючого законодавства щодо умов заочного розгляду справи, безпідставно ухвалив заочне рішення. Крім цього апелянт посилався на визначений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Узагальнені доводи інших учасників

Відповідачка ОСОБА_2 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України апеляційна скарга на судове рішення у справі про стягнення аліментів розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2014 року та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

16 лютого 2021 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 в подружжя народився син ОСОБА_5 .

Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 було стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки Казанківської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості № 223 від 29.03.2022 року ОСОБА_1 перебував на обліку як безробітний в Казанківській районній філії Миколаївського ОЦЗ з 01 лютого 2022 року.

Проте, згідно довідки № 3/684 від 20 липня 2022 року ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією та перебуває в лавах збройних сил України.

Таким чином судом встановлено, що статус безробітного позивач мав тимчасово, у період з 30 серпня 2021 року по 31 травня 2022 року. На час подання позовної заяви 01 липня 2022 року ОСОБА_1 є працевлаштованим (мобілізованим), що свідчить про наявність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у визначеному судовим наказом розмірі.

Позиція апеляційного суду

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тож, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У справі, яка переглядається, позивач просить про зменшення з 1/4 на 1/8 частину аліментів, які утримуються на одного з двох дітей, сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підставою для зменшення розміру аліментів зазначає укладення нового шлюбу, перебування на його утриманні доньки дружини від першого шлюбу, народження ІНФОРМАЦІЯ_5 сина ОСОБА_10 , на утримання якого також стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини та матеріальну неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі у зв`язку з тим, що є безробітним.

Проте, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на день пред`явлення позову 01 липня 2022 року, з 31 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 є призваним на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 .

Тобто, на час звернення з позовом позивач ОСОБА_1 не є безробітним.

При цьому, надаючи суду довідку про перебування на обліку в якості безробітного, позивач ОСОБА_1 не надав жодних відомостей про можливе отримання інших, крім заробітної плати доходів, зокрема про наявність чи відсутність у нього певного майна чи земельних ділянок, та про можливе отримання доходу від такого майна.

За такого апеляційний суд вважає, що сама по собі довідка про перебування на обліку як безробітного, не може свідчити про скрутне матеріальне становище платника аліментів.

Отже, без належного підтвердження матеріального становища платника аліментів, суд позбавлений можливості оцінити цю обставину, а ухвалення рішення на користь позивача за таких обставин призведе до погіршення матеріального становища дитини та не буде спрямоване на належне її забезпечення та буде суперечити її інтересам.

Довод апеляційної скарги про те, що на утриманні позивача ОСОБА_1 перебуває також донька його дружини від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, присуджених на утримання сина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки обов`язок утримання цієї дитини лежить у першу чергу на її батьках ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Будь яких доказів про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 позивачем не надано.

Не заслуговує на увагу і довод апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі позивача.

За приписами частини першої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справі, яка переглядається, при зверненні до суду позивач у позовній заяві не зазначив ні свого номеру телефону (вказав, що номер телефону відсутній), ні номеру телефону свого представника. Тому суд був позбавлений можливості повідомити позивача та його представника про час та місце слухання справи телефонограмами.

Електронної адреси у позовній заяві також не зазначено.

При цьому, 07 вересня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_13 про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача ОСОБА_1 .

За таких обставин у суду першої інстанції були усі законні підстави для розгляду справи без участі позивача та його представника.

Твердження апелянта про розгляд справи за правилами заочного розгляду є помилковим, отже на порушення судом першої інстанції норм процесуального права не вказує.

Враховуючи вище викладене та законодавчо визначений обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу дитині, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , діючи у тому числі через свого представника адвоката Коваленка П.П., не довів підстав позову про зменшення розміру аліментів, апеляційний суд доходить висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, понесені позивачем судові витрати відносяться за його рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 13 вересня 2023 року