Справа № 277/427/23
Номер рядка звіту 65
РІШЕННЯ

іменем України

"02" травня 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

розглянувши в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Вимогу мотивує тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку значиться зареєстрованим ОСОБА_2 , однак у ньому не проживає. Відповідач був чоловіком її дочки, з яким вона прожила у шлюбі понад двадцять років та розірвала шлюб 02.11.2022 року. По проханню відповідача зареєструвала його в своєму будинку, однак жодного дня він у неї не проживав.

Позивачка зазначила, що чинне законодавство надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння.

Позивачка вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді Ємільчинського районного суду від 12.04.2023 року по даній справі було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутності.

З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає.

Виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки Великоцвілянського старостинського округу Ємільчинської селищної ради №183 від 09.03.2023 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №114500667 від 19.02.2018 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання №03 від 20.02.2022 року та №06 від 27.02.2023 року комісією в складі старости ОСОБА_3 , діловода ОСОБА_4 проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає.

З пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , наданих суду, слідує, що ОСОБА_2 не проживає і взагалі не проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду України в справі №6-709цс16 слідує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за зазначеною адресою не проживає більше року та втратив право користування житловим будинком, який розташований за вказаною вище адресою і суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71. 72 ЖК України, ст. 47 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 13, 263, 141, 265, 288, 350, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. А. Гресько