Справа № 507/1366/23
Провадження № 2/507/325/2023
Номер рядка звіту 60
РІШЕННЯ
"31" серпня 2023 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Дармакуки Т.П.,
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області про тлумачення заповіту,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Любашівського районного суду з позовом до Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області про тлумачення заповіту. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна баба ОСОБА_2 , після смерті якої залишилася в спадщину земельна ділянка. Він являється спадкоємцем за заповітом. Після смерті ОСОБА_2 він своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив, що видати свідоцтво не зможе, оскільки в заповіті є неточності, а саме: спадкодавець заповідала своє майно у власність ОСОБА_1 , замість ОСОБА_1 , тому позивач просить здійснити тлумачення заповіту.
Позивач згідно письмової заяви просив справу розглянути у його відсутність, позов просив задовольнити.
Відповідач:
Любашівська селищна рада Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 01 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду (а.с.16).
Ухвалою від 23 серпня 2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с.31)
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка Любашівської селищної ради Одеської області /а.с.12/.
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема : земельна ділянка розміром 2,40 гектарів, яка розташована на території Троїцької сільської ради, що підтверджується державним актом (а.с.4).
ОСОБА_2 склала заповіт, який 15 грудня 2016 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Маловасилівської сільської ради Любашівського району Одеської області, згідно якого вона заповіла ОСОБА_1 належний її житловий будинок та все інше рухоме, нерухоме майно (а.с.11).
Із листа нотаріуса вбачається, що заявнику рекомендовано звернутися до суду для тлумачення заповіту (а.с.5).
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За приписами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
На підставі ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Статтею 1256 ЦК України визначено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнанні правочинів недійсними» визначено, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників.
Згідно зі ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.
Правочином є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Вказане положення закріплено у ч. 1 ст. 202 ЦК України.
Тобто, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін.
Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.
Аналіз зазначених вище обставин свідчить, що спадкодавець ОСОБА_2 заповідала належне її все рухоме та нерухоме майно онуку ОСОБА_1 .
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, і приходить до висновку про задоволення позову.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 258,259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області про тлумачення заповіту задовольнити.
Розтлумачити зміст заповіту, складеного 15 грудня 2016 року ОСОБА_2 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Маловасилівської ради Любашівського району Одеської області, а саме волю заповідача щодо спадкоємця, яку необхідно розуміти як те, що спадкодавець ОСОБА_2 заповіла все своє рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Т.П. Дармакука