Ухвала

04 травня 2023 року

м. Київ

справа № 207/4360/15-ц

провадження № 61-5461ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада

2015 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого

2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила стягувати з ОСОБА_1 на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини доходів відповідача до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач працює та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2015 року, на користь матері ОСОБА_3 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року залишено без змін.

У березні 2023 року через систему «Електронний Суд» представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представником заявника подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження заочного рішення Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року. Обґрунтовуючи клопотання щодо пропуску строку, вказує, що постанову апеляційного суду ОСОБА_1 отримав 10 квітня 2023 року.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається представник заявника, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно

до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову

у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

У відповідності до пунктів 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У позовах про строкові платежі і видачі ціна позову визначається сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки (пункт 4

частини першої статті 176 ЦПК України).

Оскарженими судовими рішеннями стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2015 року, на користь матері ОСОБА_3 .

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому Верховним Судом взято до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, ціну позову та встановлені преюдиційні факти і фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів -відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович