Справа № 346/831/23
Провадження № 2/346/725/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Тимошишин І.Л.

представника позивача адвоката Паламарчук О.А.

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача

ОСОБА_1 адвоката Бежука С.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Коломийської міської ради Івано-Франківської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про скасування рішення вказаної міської ради, визнання незаконним та скасування договору оренди, скасування державної реєстрації права оренди, -

В С Т А Н О В И В:

22.02.2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, урахуванням письмових уточнень, просить визнати незаконним та скасувати рішення Коломийської міської ради № 986-15/2012 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду фізичним особам-підприємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 430,0 кв. м. по АДРЕСА_1 , терміном оренди 50 років, для громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за рахунок земель міської ради із встановленням орендної плати відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України; визнати недійсним укладений 24.04.2012 року між Коломийською міською радою та фізичними особами-підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки для громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 430 кв.м. в АДРЕСА_1 , що зареєстрований у відділі Держкомзему у місті Коломия Івано-Франківської області 19.06.2012 року, запис № 00169; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 261060000:19:002:0143 для громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 430 кв. м. в АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження в даній справі та призначено підготовче засідання, яке відкладено за клопотанням представника позивача.

Позивач в підготовче засідання не з`явився. Його представник, адвокат Паламарчук О.А. в підготовчому засіданні проти клопотання представника відповідача Коломийської міської ради про закриття провадження у справі заперечила з підстав, вказаних нею в письмових запереченнях. В останніх вказано, що земельні ділянки згідно з договорами купівлі-продажу від 28.05.2019 року придбані ОСОБА_3 як фізичною особою. Предметом розгляду в даній справі є спір, що виник з приводу земельних правовідносин, зокрема, недійсними актів (рішень органу місцевого самоврядування), що порушує права позивача на належну йому земельну ділянку. Стороною даного спору, а саме позивачем, є фізична особа. Згідно з відповідним повідомленням № 04/719 від 02.07.2015 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_3 , що також стверджується даними інформації безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Одночасно, як виходить з матеріалів справи, ОСОБА_3 не є суб`єктом підприємницької діяльності та обраний ним спосіб захисту своїх прав та інтересів щодо належних йому земельних ділянок та нерухомого майна не пов`язаний із здійсненням господарської підприємницької діяльності, а є формою захисту його права приватної власності на своє майно. Тому в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі представник позивача просить відмовити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовчому засіданні не погодилися з позицією сторони позивача. ОСОБА_1 також зазначила, що мова йде про суміжні земельні ділянки та міська рада правильно заперечує щодо позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Бежук С.М. вважає, що клопотання про закриття провадження у справі слід вирішити відповідно до вимог закону.

Представник відповідача Коломийської міської ради в підготовче засідання не з`явився. 16.03.2023 року представником останньої подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з долученими позивачем документами суміжні із спірною земельною ділянкою земельні ділянки передані йому в користування. Зокрема, договір оренди землі 28.11.2005 року між Коломийською міською радою та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 52,00 кв. м. в АДРЕСА_1 , укладений на підставі рішення вказаної ради від 25.10.2005 року, яке прийняте на підставі проекту відведення земельної ділянки для комерційного використання обслуговування торгового павільйону ОСОБА_3 . До останнього (проекту) ним долучено копію свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 , видане 13.08.2003 року, тобто він отримав в користування зазначену земельну ділянку як фізична особа-підприємець.

Крім того, земельна ділянка площею 24,00 кв. м. в АДРЕСА_1 , передана в користування ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі, укладеного між ним та Коломийською міською радою 06.09.2011 року, як фізичній особі-підприємцю. Тобто, всі учасники даної цивільної справи, які брали участь у спірних правовідносинах, є юридичними особами або фізичними особами-підприємцями.

В клопотанні також вказано, що із моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки притаманні не адміністративним, а цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді. Земельні та пов`язані із земельними правовідносинами майнові спори, зокрема про оренду землі, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами. Оскільки позивач отримав земельні ділянки у користування як фізична особа-підприємець і використовував їх, здійснюючи господарську діяльність, вказаний спір, що виник між сторонами, не підлягає розгляду за вимогами ЦПК України, та підсудний господарському суду. У зв`язку з вищевказаним, посилаючись на позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 18.11.2021 року в справі № 346/708/21, від 17.04.2018 року в справі № 461/980/16-а (провадження № 11-248апп18), від 14.11.2018 року в справі № 127/2709/16-ц (провадження № 14-352цс18), від 02.12.2020 року у справі № 304/1363/18-ц, від 14.04.2020 року у справі № 559/1785/18-ц, від 16.06.2021 року у справі № 310/1436/17, представник відповідача просить закрити провадження у вказаній справі.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 21.03.2023 року надіслав до суду письмові пояснення щодо позову, які просить врахувати при прийнятті рішення, а розгляд справи проводити у відсутності представника вказаного управління.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вказаних учасників, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.11.2005 року між Коломийською міською радою та ОСОБА_3 на підставі рішення Коломийської міської ради від 25.10.2005 року № 1866 укладено договір оренди землі, який зареєстровано 05.12.2005 року в Коломийському міському відділі Івано-Франківської РФДЗК за № 40, посвідчено 28.11.2005 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № Д-1234.

Відповідно до пунктів 1, 15, 16, 18, 19 договору оренди ОСОБА_3 надано в оренду земельну ділянку для комерційного використання обслуговування торгового павільйону по АДРЕСА_2 , загальною площею 52,00 кв. м. Цільове призначення земельної ділянки для комерційного використання обслуговування торгового павільйону. Передача земельної ділянки здійснюється з розробленням проекту її відведення. Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов`язані з цим, покладаються на орендаря (а.с.10-12).

Додатковим договором від 20.09.2006 року до договору оренди земельної ділянки внесено зміни до вищевказаного договору оренди земельної ділянки, виклавши його пункти 1, 15, 16 у такій редакції: «Орендодавець на підставі рішення Коломийської міської ради №1866 від 25.10.2005 року надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання обслуговування торгового павільйону, будівництва магазину, стоматологічного кабінету, офісного приміщення по АДРЕСА_2 (а.с. 13).

06.09.2011 року між Коломийською міською радою та ОСОБА_3 на підставі рішення Коломийської міської ради від 31.05.2011 року № 380-6/2011 «Про надання в оренду земельних ділянок» укладено договір оренди землі, згідно з пунктами 1, 2 якого орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 24,00 кв. м. для комерційного використання будівництва магазину, стоматологічного кабінету та офісного приміщення, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , а згідно з п. 15 договору оренди цільове призначення земельної ділянки - для комерційного використання - будівництва магазину, стоматологічного кабінету та офісного приміщення. У графі реквізити сторін у вказаному договорі оренди зазначено фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (орендар), виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА № 470868, видана 05.09.2011 року (а.с.22-23).

Згідно з рішенням Коломийської міської ради від 26.12.2018 року № 3369-40/2018 надано дозвіл ОСОБА_3 на передачу шляхом викупу земельних ділянок площами 0,0052 га та 0,0024 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для комерційного використання обслуговування торгового павільйону та будівництва магазину, стоматологічного кабінету та офісного приміщення відповідно) за рахунок орендованих земельних ділянок (а.с. 26).

28.05.2019 року між Коломийською міською радою та ОСОБА_3 укладено договори купівлі-продажу № 1013 та № 1014 вищевказаних земельних ділянок, які як підстава виникнення права власності вказані у відповідних витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.05.2019 року (а.с. 27-32).

Згідно з договором дарування від 14.09.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подаровано в рівних частках нежитлові будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_2 (а.с. 33).

24.04.2012 року між Коломийською міською радою та фізичними особами-підприємцями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (відповідачами) на підставі рішення вказаної ради № 986-15/2012 від 22.03.2012 року укладено договір оренди землі, згідно з яким останнім передано в користування земельну ділянку площею 430,0 кв.м. (0,0430 га) для громадської забудови для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в АДРЕСА_2 , про також вказано в акті приймання-передачі (а.с. 34-37).

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Статтею 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно правових відносин.

Із моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки притаманні не адміністративним, а цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді.

За змістом частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Таким чином, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За загальним правилом розмежування компетенції судів із розгляду земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб`єктного складу їх учасників.

Земельні та пов`язані із земельними правовідносинами майнові спори, зокрема про оренду землі, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 461/980/16-а (провадження № 11-248апп18), від 14 листопада 2018 року в справі № 127/2709/16-ц (провадження № 14-352цс18), у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 304/1363/18-ц, від 14 квітня 2020 року у справі № 559/1785/18-ц, від 16 червня 2021 року у справі № 310/1436/17, від 18.11.2021 року у справу №346/708/21.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Частинами першою, третьою статті 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки суб`єкта господарювання. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, виступає фізична особа сторона у відповідних правовідносинах як суб`єкт господарювання чи ні, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Таким чином, земельні ділянки в АДРЕСА_1 , площами 0,0052 га та 0,0024 га, надані в оренду ОСОБА_3 для комерційного використання для обслуговування торгового павільйону та для будівництва магазину, стоматологічного кабінету та офісного приміщення, а відповідачам площею 430,0 кв.м. (0,0430 га) за адресою: АДРЕСА_1 , (що є суміжними земельними ділянками), для громадської забудови - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що підтверджується спірними рішенням Коломийської міської ради та договором оренди, сторони (позивач та відповідачі) діяли як фізичні особи-підприємці, тобто спір виник між юридичною особою та фізичними особами-підприємцями, пов`язаний із їхньою господарською діяльністю на земельних ділянках, які ними орендовані як підприємцями, і цільове призначення цих земельних ділянок також стосується господарської діяльності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі наведеного, та, керуючись п.2 ч.2 ст. 200, п.1 ч.1 ст.255, ст.260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання представника відповідача Коломийської міської ради задовольнити.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Коломийської міської ради Івано-Франківської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про скасування рішення Коломийської міської ради, визнання незаконним та скасування договору оренди, скасування державної реєстрації права оренди закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Яремин М. П.