головуючий у суді І інстанції Григоренко І.В.
провадження № 22-ц/824/8826/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А Л А

11 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.С.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 11 885 грн 70 коп.

Стягнуто з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі не використані дні щорічної відпустки у розмірі 5 014 грн 35 коп.

Стягнуто з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 27 березня 2019 року по 29 травня 2020 року у розмірі 163 244 грн 95 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 10 квітня 2023 року за допомогою поштового зв`язку відповідач ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» подало апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року.

В апеляційній скарзі відповідач (апелянт) просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Одночасно відповідачем (апелянтом) заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст рішення оприлюднено 08 березня 2023 року та отримано апелянтом 09 березня 2023 року.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини оскаржуваного рішення проголошені 18 серпня 2021 року.

У повному тексті указаного рішення зазначено, що такий виготовлено 31 серпня 2021 року (а.с. 151).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина 3 статті 354 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 354 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

З матеріалів справи убачається, що розгляд справи проводився у порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача був присутнім у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду 18 серпня 2021 року, а копія повного тексту оскаржуваного рішення направлялася йому поштовим зв`язком.

Однак, апеляційна скарга подана 10 квітня 2023 року, тобто після спливу більше ніж одного року (1 рік 8 місяців) з дня ухвалення оскаржуваного рішення.

Відтак, суд доходить висновку, що відповідач був обізнаний про результат розгляду справи, проте, не скористався своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги у строк, визначений чинним законодавством, хоча мав об`єктивну можливість це зробити.

При цьому, оприлюднення судового рішення 08 березня 2023 року, не може розцінюватися як обставини непереборної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 03 квітня 2008 року).

На підставі викладеного, враховуючи, що

відповідач був обізнаний про відкриття провадження за та про процесуальний порядок розгляду справи,

проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду 18 серпня 2021 року відбулося за участю представника відповідача, копія повного тексту оскаржуваного рішення направлялася йому поштовим зв`язком,

апеляційна скарга подана після спливу більше ніж одного року (1 рік 8 місяців) з дня ухвалення оскаржуваного рішення, 18 серпня 2021 року

у матеріалах справи відсутні докази наявності підстав, передбачених частиною 2 статті 358 ЦПК України, для поновлення строку на апеляційне оскарження, такі не наведені суду і представником апелянта у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення,

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року слід відмовити.

Керуючись статтями 359-361 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року.

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська