Справа № 703/1968/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Климовича Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла Черкаської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Відділ державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального Управління Юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

В подальшому вимоги скарги уточнив та просив суд тільки зняти арешт з майна.

В обґрунтуваннявимог вказує, що в провадженні Смілянського РВ ДВС перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . Постановою державного виконавця про арешт боржника на все майно ОСОБА_1 накладено арешт.

Стадник звернувся до Смілянського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Київ), де йому пояснили, що виконавчі провадження відносно нього відсутні.

11 квітня 2023 року адвокатом Холодняком В.М. на адресу виконавчої служби було направлено адвокатський запит, в якому адвокат, крім іншого, просив надати інформацію про стан виконавчого провадження відносно скаржника.

У відповідь на адвокатський запит державний своїм листом від 17 квітня 2023 року повідомив, що на виконанні у відділі не перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина.

Виконавче провадження знищене за минуванням терміну зберігання, що становить 3 роки, тому неможливо встановити наявність заборгованості по виконавчому провадженню чи будь-яких інших фактів.

Оскільки існує заборона обтяження то він не має можливості розпорядитися своїм майном, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою судді від 02 травня 2023 року скаргу прийнято до розгляду та призначено до судового засідання.

Скаржник в судове засідання не з`явився, але представник скаржника, адвокат Холодняк В.М., надав до суду заяву в якій просив суд провести розгляд скарги у його та скаржника відсутності та підтримав вимоги скарги.

Представник державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Валова І.В. в судове засідання не зявилась, однак надала до суду заяву в якій просила суд проводити розгляд скарги у її відсутність.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просила суд провести розгляд скарги у її відсутність та не заперечує проти вимог скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, з огляду на наступне.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мйно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 314523008 від 08 листопада 2022 року вбачається, що на майно ОСОБА_1 накладено арешт відповідно до постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ № 220099 від 20 травня 2010 року Смілянського МРУЮ.

З листа Смілянського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 6780 від 17 квітня 2023 року вбачається, що на виконанні у відділі не перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа АЕ 19 від 30 березня 1995 року про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3

04 квітня 2012 року виконавче провадження № 4016607 завершено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавче провадження знищене за минуванням терміну зберігання, що становить 3 роки.

Суд зазначає, що розділом VII ЦПК України передбачений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову.

До подібного за змістом висновку стосовно підсудності та порядку розгляду спорів стосовно скасування арешту на майно за зверненням боржника у виконавчих провадження, дійшов і Верховний Суд у постанові від 02 січня 2020 року у справі №201/10187/18.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Закон України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту, в інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

При цьому, приписами частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено мету накладення арешту, а саме: арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закон України «Про виконавче провадження», чинної на момент повернення виконавчих документів стягувачу у розглядуваних провадженнях, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Належними та допустимими доказами підтверджено, що рішення суду, які були підставою існування виконавчих проваджень щодо скаржника, на примусовому виконанні не перебувають, виконавчі провадження в межах яких було накладено арешт завершено, факт повторного пред`явлення виконавчих листів стягувачами в межах встановлених Законом строків не встановлений, арешт майна протягом тривалого часу продовжує бути чинним, що позбавляє власника на власний розсуд розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі №817/928/17, викладеного у постанові від 27 березня 2020 року, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Зважаючи на відомості про знищення матеріалів виконавчого провадженя у зв`язку зі спливом передбаченого строку їх зберігання в архіві виконавчих органів, можливість вирішення питання зняття арешту в позасудовому порядку відсутня, що чинить перешкоди для реалізації права власності скаржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вище зазначене, а також відсутність ініціативи стягувача у повторному пред`явленні виконавчого документу до виконання, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та відсутність правових підстав обтяження майна ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 260, 450, 451 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Відділ державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального Управління Юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 на дії державного виконавця - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений постановою серії АМ № 4220099 від 20 травня 2010 року Смілянським районним відділом державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції, на все нерухоме майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстроване в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером обтяження 9848845 від 20 травня 2010 року, зареєстрованого реєстратором Черкаська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.О. Прилуцький