Справа №: 164/218/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2023 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Невара О.В.,
при секретарі Шумік О.І.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-
ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 7 лютого 2020 року, біля 22 години 30 хвилин, відповідач ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись в будинку по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запросив її до приміщення кімнати та попросив прилягти до нього на ліжко, на що остання погодилася. Знаходячись в кімнаті, відповідач ОСОБА_4 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, достовірно знаючи вік потерпілої, усвідомлюючи, що здійснює розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_3 і бажаючи їх вчинення, тобто посягаючи на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої дитини, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, почав цілувати в губи малолітню потерпілу ОСОБА_3 , однак остання відмовляла ОСОБА_4 . Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на фізичне розбещення малолітньої, відповідач ОСОБА_4 оголив перед потерпілою свій статевий орган та в подальшому приспустив колготки та трусики до колін малолітньої ОСОБА_3 , оголивши при цьому також статеві органи останньої, усвідомлюючи, що вчиняє розпусні дії, які мають сексуальний характер, став торкатися своїм статевим органом до тіла ОСОБА_3 , в тому числі до її оголених статевих органів, задовольняючи в такий спосіб свою статеву пристрасть.Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 10 липня 2020 року відповідача ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 9 лютого 2021 року, яка набрала законної сили, вирок Маневицького районного суду Волинської області від 10 липня 2020 року в частині призначеного покарання було змінено, вважати засудженим за ч. 2 ст. 156 КК, ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі. Внаслідок вчинення злочину малолітній ОСОБА_3 було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях в зв`язку з протиправними діями відповідача, участі в неодноразових слідчих діях по кримінальному провадженню та в судових засіданнях по кримінальній справі, вимушених змінах у звичному способі життя, так як після вчинення злочину вона була змушена змінити місце навчання та проживання через насмішки і образи однокласників та сусідів, погрози родини та знайомих відповідача. Завдану малолітній ОСОБА_3 моральну шкоду позивач, як її законний представник, оцінює в сумі 100000 гривень. Відповідач в добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував, в зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 змушена була звернутись за захистом своїх прав до суду. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила стягнути на користь малолітньої ОСОБА_3 з відповідача ОСОБА_4 завдану моральну шкоду на суму 100000 гривень.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві, просили стягнути на користь малолітньої ОСОБА_3 з відповідача ОСОБА_4 завдану моральну шкоду на суму 100000 гривень.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з?явився, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленим судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки, будь-яких заперечень, клопотань по суті заявлених позивачем ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала щодо розгляду справи у відсутності відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача ОСОБА_4 , ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно з ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім?ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
В судовому засіданні встановлено, що 7 лютого 2020 року, біля 22 години 30 хвилин, відповідач ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись в будинку по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запросив її до приміщення кімнати та попросив прилягти до нього на ліжко, на що остання погодилася. Знаходячись в кімнаті, відповідач ОСОБА_4 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, достовірно знаючи вік потерпілої, усвідомлюючи, що здійснює розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_3 і бажаючи їх вчинення, тобто посягаючи на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої дитини, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, почав цілувати в губи малолітню потерпілу ОСОБА_3 , однак остання відмовляла ОСОБА_4 . Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на фізичне розбещення малолітньої, відповідач ОСОБА_4 оголив перед потерпілою свій статевий орган та в подальшому приспустив колготки та трусики до колін малолітньої ОСОБА_3 , оголивши при цьому також статеві органи останньої, усвідомлюючи, що вчиняє розпусні дії, які мають сексуальний характер, став торкатися своїм статевим органом до тіла ОСОБА_3 , в тому числі до її оголених статевих органів, задовольняючи в такий спосіб свою статеву пристрасть.Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 10 липня 2020 року відповідача ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 9 лютого 2021 року, яка набрала законної сили, вирок Маневицького районного суду Волинської області від 10 липня 2020 року в частині призначеного покарання було змінено, вважати засудженим за ч. 2 ст. 156 КК, ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі. Завдану малолітній ОСОБА_3 моральну шкоду відповідач в добровільному порядку не відшкодував, в зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 змушена була звернутись за захистом своїх прав до суду. Зазначені обставини підтвердили позивач та представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачем, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, вироку Маневицького районного суду Волинської області від 10 липня 2020 року, ухвали Рівненського апеляційного суду від 9 лютого 2021 року, постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року, довідки про реєстрацію місця проживання № 625/02-11 від 13 серпня 2021 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 9 квітня 2012 року.
Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_4 відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 1 травня 2023 року.

Суддя районного суду О.В. Невар