Провадження № 22-ц/801/768/2023
№ 22-ц/801/769/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 рокуСправа № 127/19423/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Різник Д.С., представника ОСОБА_1 адвоката Рябова Д.С., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рябова Дмитра Сергійовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» про поновлення на роботі, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.11.2014 позивача було прийнято на роботу в ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» на посаду медичного представника у м. Вінниця.

01.10.2018 назву посади «Медичний представник» було змінено на «Фахівець з методів розширення ринків збуту».

15.06.2020 її було звільнено з роботи. Не погодившись зі звільненням вона звернулась до суду з позовом про поновлення на роботі.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 01 грудня 2021 року №127/15014/20 ОСОБА_1 було поновлено на роботі.

Листом від 21.07.2022 №10/02-105 відповідач повідомив її про те, що у зв`язку з оптимізацією виробничих процесів з 01.08.2022 за нею буде закріплено постійне робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 , відповідь на який вона повинна надати до 01.08.2022.

Стверджує, що отримала даного листа 01.08.2022, через що не мала часу на прийняття рішення та переїзд.

02.08.2022 вона надала відповідь на даний лист, в якому зазначила, що вона не дає згоду на переведення в іншу місцевість, оскільки її не попередили про зміну істотних умов праці у визначений законом двомісячний термін.

Наказом від 16.08.2022 позивача було звільнено з роботи згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Зазначає, що в зв`язку зі скрутною ситуацією на ринку праці вона мала наміри прийняти пропозицію відповідача, але лише у разі попередження її в установлений законом двомісячний термін.

Вказує, що відповідач порушив встановлені КЗпП України строки повідомлення про зміну істотних умов праці, чинив на неї психологічний тиск та створив для неї такі умови, що вона була змушена відмовитись від переїзду. Крім цього, на її думку, відповідач має до неї упереджене ставлення, що і стало причиною протиправного звільнення її з роботи. А тому, вона звернулась до суду за захистом своїх прав з даним позовом, в якому просить суд скасувати наказ генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» Ігоря Вишневського №103/к від 16.08.2022 «Про звільнення», яким її звільнено з роботи згідно п.6 ст. 36 КЗпП України та поновити її на посаді фахівця з методів розширення ринку збуту у м. Вінниці ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» та стягнути судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Рябов Д.С. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність фактичним обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та скасувати додаткове рішення Вінницького суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року про стягнення з позивачки витрат на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» - адвокат Гуцол Р.І. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення без змін як законні та обґрунтовані.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що наказом генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 25.11.2014 №174-К «Про приймання на роботу», ОСОБА_1 було прийнято на роботу в ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» на посаду медичного представника у м. Вінниця (т. 1 а.с. 25).

На момент прийняття ОСОБА_1 на роботу в ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» на підприємстві була чинна посадова інструкція медичного представника затверджена генеральним директором ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневським 21.05.2014 (т. 1 а.с.172-173).

Наказом генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 01.10.2018 №86/З «Про приведення найменувань посад у відповідність до Класифікатора професій», наказано привести у відповідність до Національного класифікатора професій ДК 003:2010 «Класифікатор професій» найменування посад, змінивши їх у штатному розписі, а саме: «Медичний представник» на «Фахівець з методів розширення ринків збуту» код КП 2419.2 (т. 1 а.с. 26).

Наказом генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 15.06.2020 №221-К «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 , фахівця з методів розширення ринків збуту у м. Вінниця звільнено з роботи з 15.06.2020 за п.1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с.27) .

Наказом генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 21.09.2020 №311-К «Про внесення змін до наказу №221-К від 15.06.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », внесено зміни в п.1. наказу №221-К від 15.06.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », зазначивши, що датою звільнення є 22.06.2020 (т. 1 а.с. 28).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 01.12.2021 №127/15014/20, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на роботі у ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» з 23.06.2020 (а.с.35-47).

Наказом генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 01.12.2021 №135/к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », скасовано наказ №311-к від 21.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді фахівця з методів розширення ринків збуту з 23.06.2020. допущено ОСОБА_1 до роботи на посаді фахівця з методів розширення ринків збуту з 02.12.2021. Підстава: постанова Вінницького апеляційного суду від 01.12.2021 про поновлення на роботі ОСОБА_1 (а.с. 48).

02.12.2021 ОСОБА_1 ознайомилась з посадовою інструкцією фахівця з методів розширення ринку збуту, затвердженою генеральним директором ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневським 19.08.2019 (а.с.166-170), про що свідчить її підпис (т. 1 а.с.171).

Згідно з доповідною запискою від 15.07.2022 на ім`я директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» ОСОБА_2 , підготовленої національним менеджером по роботі з ключовими клієнтами ОСОБА_3 , у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, з метою оптимізації та раціоналізації виробничих процесів, оптимізації та раціонального розподілу обов`язків працівників підприємства в умовах війни, підвищення рентабельності Товариства, вважається за необхідне впровадити зміни в умови праці фахівця з методів розширення ринку збуту (т. 1 а.с. 175).

Наказом генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 15.07.2022 №29/1/од «Про впровадження змін в умови праці фахівця з методів розширення ринку збуту», у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, з метою оптимізації та раціоналізації виробничих процесів, оптимізації та раціонального розподілу обов`язків працівників підприємства в умовах війни, підвищення рентабельності ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика», наказано розробити та внести зміни в посадову інструкцію фахівця з методів розширення ринку збуту. Про відповідні зміни в посадову інструкцію повідомити фахівця з методів розширення ринку збуту (зміну істотних умов праці) ОСОБА_1 з урахуванням ст. 3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», ст. 32 КЗпП України (т. 1 а.с. 174).

Листом в.о. генерального директора Валентина Курельчука від 21.07.2022 №10/02-105 ОСОБА_1 повідомлено, що з 01.08.2022 за нею закріплено нове постійне робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, ОСОБА_1 повідомлено, що пункти посадової інструкції фахівця з методів розширення ринку збуту буде викладено в новій редакції, а саме: 1.Загальні положення: п. 1.2 Фахівець з методів розширення ринку збуту безпосередньо підпорядковується національному менеджеру по роботі з ключовими клієнтами.; п. 1.3 Фахівець з методів розширення ринку збуту призначається на посаду та звільняється з неї наказом Генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика».; п.1.5 Виконання посадових обов`язків розповсюджується по всій території України без обмежень (окрім окупованих територій), незалежно від місця проживання шляхом поїздок у службові відрядження.; 4. Завдання та обов`язки. п. 4.4. Збирання та аналіз інформації на регіональному ринку на основі отриманих результатів, розробка стратегії розвитку, просування і продажу продукції Товариства по всій території України (крім окупованих територій).; п. 4.5 Розробка оперативних планів збуту продукції Товариства по всій території України без обмежень (окрім окупованих територій); п. 4.6 Прийняття та обробка замовлень клієнтів, забезпечення активних роздрібних продаж продукції Товариства по всій території України без обмежень (окрім окупованих територій); п. 4.7 Забезпечення широкого асортименту лікарських препаратів товариства в аптечних установах, розташованих по всій території України без обмежень (окрім окупованих територій), забезпечення їх відповідного позиціювання.; п. 4.12 Щоденна підготовка та складання необхідної звітності про виконання планових показників та пересилання їх за допомогою технічних засобів (особистої електронної пошти, мобільного зв`язку, системи миттєвого обміну інформації: Skype, Zoom, Viber, WhatsApp та іншими засобами фото та відео фіксації) безпосередньому керівнику; п. 4.13. Дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства та режиму роботи: з 8-30 до 17-15 з часом для відпочинку та харчування з 13-00 до 13-30; вихідними днями субота, неділя.; п. 4.14 Проведення фіксування початку та закінчення робочого часу через пропускну систему підприємства за допомогою електронної перепустки за робочим місцем, яке розташоване за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н., с. Станишівка, вул. Корольова, 4. Фахівець з методів розширення ринку збуту надає фото та відеофіксацію про свій вихід на роботу (за маршрутом), отриманим від безпосереднього керівника для фактичного його табелювання та подальшої оплати праці бухгалтерією. Всі необхідні дані по фото та відео фіксації проводить особистим обладнанням, якщо інше на надано фахівцю за допомогою технічних засобів (особистої електронної пошти, мобільного зв`язку, системи миттєвого обміну інформації: Skype, Zoom, Viber, WhatsApp та іншими засобами фото та відео фіксації).; п. 4.15 Фахівець з методів розширення ринку збуту незалежно від його місцезнаходження виконує свої посадові обов`язки, а саме за допомогою поїздок у відрядження по всій території України (окрім окупованих територій), за наказом керівника Товариства, з обов`язковим документальним підтвердженням (наданням оригіналів чеків, квитків, тощо); 6. Взаємодія з керівництвом та структурними підрозділами центрального офісу. п. 6.2 Отримує щотижня в офісі підприємства за адресою: АДРЕСА_1 плани роботи від безпосереднього керівника.; п. 6.9 Фахівець з методів розширення ринку збуту самостійно організовує пересування громадським транспортом без обмежень по всій території України (окрім окупованої території), незалежно від його місцезнаходження, за маршрутами, визначеними з безпосереднім керівником згідно планів, а також самостійно забезпечує себе комп`ютерною та мобільною технікою для здійснення посадових обов`язків та ін. технічних засобів фото і відеофіксації визначених у даній П.І.; п. 6.10 Підприємство компенсує транспортні витрати при наданні проїзних документів (оригіналів чеків, квитків). Використання таксі, авіатранспорту, інших засобів пересування окрім громадського транспорту забороняється. Просять ОСОБА_1 терміново надати відповідь до 01.08.2022 про згоду чи відмову щодо вищевказаних змін в умовах праці фахівця з методів розширення ринку збуту в будь-який спосіб. Попереджено, що у разі відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 01.08.2022 за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 08:30 год. підприємство буде вважати, що ОСОБА_1 не погодилась на вказані вище зміни умов праці (т. 1 а.с. 176-178).

Листом від 02.08.2022 ОСОБА_1 повідомила ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика», що лист від 25.07.2022 отримала 01.08.2022, через що не змогла дати відповідь у строк до 01.08.2022. Повідомила, що вважає незаконним зміну її місця роботи з міста Вінниця на село Станишівка, Житомирської області, оскільки згідно ст. 32 КЗпП України, переведення в іншу місцевість допускається тільки за згодою працівника. Вона не дає згоду на переведення свого робочого місця із м. Вінниці до с. Станишівка Житомирської області. Не заперечує щодо змін у п. 4.12 та 4.14 посадової інструкції після погашення підприємством заборгованості перед нею по заробітній платі. Вказану відповідь ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» отримано 11.08.2022, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції (т. 1 а.с. 179).

Згідно з доповідною запискою №3 від 12.08.2022 на ім`я директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» ОСОБА_2 підготовленої інспектором з кадрів О. Касьяненко, ОСОБА_1 вважає незаконною зміну її місця роботи з міста Вінниця на с. Станишівка Житомирської області. Щодо змін внесених в пункти п. 4.12 та 4.14 посадової інструкції про подання звітності та ведення фото та відео фіксації початку та закінчення робочого часу, повідомила, що готова придбати обладнання за умови погашення підприємством заборгованості перед нею по заробітній платі. Водночас, так як зміни в Інструкції викладені більше ніж у 22 пунктах, і тільки за трьома було надано відповідь, враховуючи, що ОСОБА_1 акцентувала увагу на тому, що зі змістом листа уважно ознайомилась, можна вважати, що ОСОБА_1 не надала відповіді про згоду або заперечення на решту перерахованих пунктів зі змінами у посадовій інструкції фахівця з методів розширення ринку збуту та не погодилась в цілому зі змінами в істотних умовах праці. Також позивачу для ознайомлення був надісланий рекомендований лист в якому було наголошено про прибуття для проведення 12.08.2022 інструктажу з охорони праці, який був отриманий ОСОБА_1 11.08.2022. У визначену дату 12.08.2022 фахівець з методів розширення ринку збуту ОСОБА_1 не з`явилась на роботу для проходження інструктажу з охорони праці та пожежної безпеки та не надала письмових пояснень щодо згоди на роботу у зв`язку зі змінами істотних умов праці для фахівця з методів розширення ринку збуту, тому згідно вимог листа від 01.08.2022 та вимог наказу №31/од від 01.08.2022 у разі відсутності ОСОБА_1 на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 з 08:30 год. підприємство може вважати, що ОСОБА_1 не погодилась на зміни істотних умов праці та не виконала посадових обов`язків, покладених на неї. З огляду на викладене, просить вжити щодо фахівця з методів розширення ринку збуту ОСОБА_1 наступних заходів, а саме звільнити за п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці (т. 1 а.с. 182).

Наказом генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 16.08.2022 №103/К «Про звільнення», ОСОБА_1 фахівця з методів розширення ринків збуту звільнено з роботи 16.08.2022 за п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці (т. 1 а.с. 183).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наказ генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 16.08.2022 №103/К «Про звільнення» ОСОБА_1 фахівця з методів розширення ринків збуту з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці було видано правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства. Переведення не відбулось, оскільки відповідач не має у своїй структурі регіональних відокремлених структурних підрозділів, філій чи представництв за межами с. Станишівка, Житомирської області, а тому місцем роботи позивача ОСОБА_1 є с. Станишівка, Житомирської області.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів частково погоджується з огляду на таке.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було введено воєнний стан, який продовжено і на даний період часу.

24 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-IXвід 15 березня 2022 року. Статтею 3 вказаного Закону в редакції на час виникнення спірних правовідносин визначено, що у період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються.

Таким чином, та обставина, що позивача було повідомлено про зміну істотних умов праці менш як за 2 місяця, - неможливо вважати порушенням вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України, оскільки з 24 березня 2022 року норма ч. 3 ст. 32 КЗпП України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не пізніше ніж за два місяці- застосуванню не підлягала відповідно до ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 частини першої статті 36 цього Кодексу(частина четверта статті 32 КЗпП України).

Оскільки позивач, будучи належним чином попередженою, не висловила згоди на продовження роботи в нових умовах, попередні умови праці не могли бути відповідачем збережені, то трудовий договір з ОСОБА_1 було припинено 16 серпня 2022 року на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, з урахуванням вимог ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді справи дійшов висновку, що робочим місцем ОСОБА_1 є фактичне місце розташування підприємства, тобто вул. Корольова, с. Станишівка Житомирської області, а тому фактично переведення на роботу в іншу місцевість не відбулося, та відповідно не вимагалось від роботодавця попередження працівника за 2 місяці до можливого переведення.

Однак, колегія суддів вважає обґрунтування щодо встановлення робочого місця ОСОБА_1 та факту її переведення на роботу в іншу місцевість юридично неспроможними, оскільки в матеріалах справи відсутній наказ ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» про звільнення у зв`язку з відмовою від переведення ОСОБА_1 на роботу в іншу місцевість.

Згідно наказу генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 16.08.2022 №103/К «Про звільнення», ОСОБА_1 було звільнено з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України, не за відмову від переведення на роботу в іншу місцевість, а саме за відмову від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці.

Так, відповідно до ст. 32 КЗпП у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен повідомлятись не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Тобто зміна істотних умов праці, передбачена ч. 3 ст. 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку з переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією.

Судом встановлено, що у ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» відбулися істотні зміни в умовах праці фахівця з методів розширення ринку збуту, які полягали у зміні підпорядкування фахівця, зміні графіку робочого дня, закріплення за фахівцем для виконання обов`язків всієї території України (крім окупованих територій), впровадження механізмів службових відряджень, введення обов`язкової щоденної фіксації початку та закінчення робочого часу, розширення обов`язків зі складання необхідної звітності, виключення можливості використання службових транспортних засобів та електронного устаткування товариства, обмеження/припинення фінансування послуг оператора мобільного зв`язку, оптимізовано механізми взаємодії фахівця з методів розширення ринку збуту з безпосереднім керівником та структурними підрозділами товариства у відповідності до вказаних змін, змінено розмір посадового окладу тощо.

Вказані зміни відбулися у зв`язку з введенням в Україні військового стану, з метою оптимізації та раціоналізації виробничих процесів, оптимізації та раціонального розподілу обов`язків працівників підприємства в умовах війни, підвищення рентабельності ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика та були запроваджені наказом генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 15.07.2022 №29/1/од «Про впровадження змін в умови праці фахівця з методів розширення ринку збуту».

Так, у відповіді на повідомлення генерального директора ОСОБА_4 від 21.07.2022 № 10/02-105 про зміну істотних умов праці, ОСОБА_1 не заперечувала щодо змін у п. 4.12 та 4.14 посадової інструкції про подання звітності та ведення фото та відео фіксації початку та закінчення робочого часу, після погашення підприємством заборгованості перед нею по заробітній платі, оскільки даного обладнання у неї немає, вона має намір придбати його за власні кошти. На інші зміни умов праці, які були зазначені в даному повідомлені позивачка ніяким чином не відреагувала.

Лише після отримання відповіді від ОСОБА_1 інспектором з кадрів ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» було підготовлено доповідну записку на ім`я генерального директора ОСОБА_2 та відповідно виданий наказ про звільнення ОСОБА_1 .

Відтак, судом першої інстанції було вірно встановлено, що наказ генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» І.А. Вишневського від 16.08.2022 №103/К «Про звільнення» ОСОБА_1 фахівця з методів розширення ринків збуту з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці було видано правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування та поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку з її неявкою на робоче місце, оскільки згідно наказу генерального директора ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» Вишневського І.А. від 16.08.2022 №103/К «Про звільнення», ОСОБА_1 , фахівця з методів розширення ринків збуту звільнено з роботи 16.08.2022 за п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці.

Разом з тим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо неспівмірності стягнутих судових витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Так, в поданих до суду першої інстанції запереченнях проти стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу представник ОСОБА_1 адвокат Хейніс О.Г. зазначив, що враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин, відсутність проведення будь-яких експертиз, відсутність клопотань щодо витребування доказів, невелику кількість судових засідань тощо, заявлені відповідачем судові витрати є неспівмірними із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Зазначене свідчить про незгоду позивача з заявленим розміром судових витрат на професійну правничу допомогу, доводи представника позивачки знайшли своє підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір таких витрат до 8 000 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» - адвокат Гуцол Р.І. просив стягнути з ОСОБА_1 понесені відповідачем витрати за надання правової допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 46 000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у розумінні якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява №19336/04, § 268).

Такий підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу узгоджується із позицією Верховного Суду, сформованій у справах №826/1216/16 від 27.06.2018, №755/9215/15-ц від 19.02.2020, №910/12876/19 від 07.07.2021, №753/15687/15-ц від 14.11.2018, №753/15683/15 від 26.09.2018, №910/3929/18 від 18.06.2019.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідача надано суду додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги від 13 червня 2022 року (т. 2 а.с. 67), акт наданих послуг (т. 2 а.с. 68), рахунок-фактуру № СФ-10 від 16.03.2023 (т. 2 а.с. 69), платіжну інструкцію кредитового переказу коштів (т. 2 а.с. 70).

Згідно з частиною п`ятою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони.

Отже, беручи до уваги заперечення позивача щодо співмірності заявлених судових витрат обсягу виконаної адвокатом роботи, а також принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Рябова Дмитра Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року змінити, зменшивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 8 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 травня 2023 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко