Справа №735/141/23р.
Провадження по справі № 2-с/735/3/2023р.
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2023 року смт. Короп

Суддя Коропського районного суду Чернігівської області Балаба О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в:

07 березня 2023 року Коропським районним судом Чернігівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» заборгованості за послуги з постачання природного газу за розрахунковий період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року в розмірі 8 954 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 50 (п`ятдесят) коп. та судового збору у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

24.03.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу. В обґрунтування заяви вказує, що власником житлового будинку до якого заявником постачався газ, є її мати ОСОБА_2 . Саме на її ім`я заявником відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для оплати за спожитий газ. Крім того, заявником на ім`я ОСОБА_2 було надіслано рахунок № НОМЕР_1 від 07.03.2023 року на суму зазначеної в його заяві про видачу судового наказу заборгованості за спожитий газ, доставлений за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Борг за спожитий газ ОСОБА_2 сплатила, але на користь теперішнього постачальника Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ». Вважає, що вищезазначений судовий наказ є незаконним, оскільки заявник не надав суду жодних доказів того, що зазначена заборгованість виникла саме з її вини. Крім того, заявниця просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 134 грн 20 коп сплаченого при подачі заяви та витрат на правничу допомогу в сумі 500 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у ст. 170 ЦПК України.

Заяву подано в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, а отже питання про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу на розгляд не ставиться.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Перевіривши доводи заяви, вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують додаткового дослідження. З матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, а тому судовий наказ підлягає скасуванню.

Щодо вимог в частині стягнення судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 134 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 24.03.2023 року, а також докази оплати ОСОБА_1 послуг адвоката у сумі 500,00 грн., що підтверджується квитанцією від 23.03.2023 року, договором про надання правничої допомоги від 24.03.2023 року та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

За змістом положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення зі стягувача судових витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід також відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 2 ст. 160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 42, 133, 137, 141, 160, 164, 170-171, 354 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ виданий 07 березня 2023 року Коропським районним судом Чернігівської області по цивільній справі № 735/141/23 (провадження по справі № 2н/735/20/2023) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» заборгованості за послуги з постачання природного газу за розрахунковий період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року в розмірі 8 954 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 50 (п`ятдесят) коп. та судового збору у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» про право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Балаба