Справа № 589/4382/23
Провадження № 2-о/589/83/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,

заявника ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 23 серпня 2023 року звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про видачу обмежувального припису.

В заяві заявник вказала, що на праві власності їй належить частка квартири за АДРЕСА_1 (колишня назва - « ІНФОРМАЦІЯ_1 »). Відповідне майно належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.09.2004 року Відкритим акціонерним товариством «АК» Свема» (відомості про реєстрацію права власності внесені до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно за №147566313 від 01.06.2007 року). У даній квартирі ОСОБА_1 проживає разом із своїм чоловіком - ОСОБА_3 , шлюб між ними був зареєстрований 25.08.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції.

У той же час. місце проживання ОСОБА_1 фактично зареєстровано за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 . Дане житло належить на праві власності її чоловіку.

Між сторонами наразі існують складні стосунки, оскільки заявник остаточно дійшла висновку про різні погляди на побутові питання. Свого часу сторони спільними зусиллями щиро намагалися знайти порозуміння, але спроби виявилися марними, оскільки у підсумку ОСОБА_3 своїми діями остаточно засвідчив відсутність наміру зберегти міцні сімейні взаємини у родині.

Протягом поточного року відношення чоловіка до заявниці значно погіршилося, що знаходить своє відображення у проявах психологічного тиску, а також прямих погрозах застосування фізичного насильства по відношенню до неї у тих випадках, коли точка зору у низці побутових питань відрізняється від його особистої думки. Так, особливо будучи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 застосовував до дружини словесні образи, погрози, приниження, залякування, демонструючи при цьому силу та агресію.

Є реальні підстави вважати, що погрози можуть бути реалізовані, оскільки подібна поведінка вже призвела до того, що 29.06.2023 на підставі раптово виниклої агресії, знаходячись у квартирі за місцем фактичного проживання, ОСОБА_3 в черговий раз вчинив сварку та образив ОСОБА_1 , оскільки допустив ца її адресу принизливі вислови, що супроводжувалося нанесенням тілесних ушкоджень останній.

Внаслідок таких дій ОСОБА_1 як постраждала особа, звернулася до Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Сумській області. За даним фактом були внесені відомості до ЄРДР та проведені необхідні слідчі дії. під час яких усі викладені обставини знайшли своє підтвердження. 12.07.2023 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 були скеровані з обвинувальним актом до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, де знаходяться на розгляді (кримінальна справа №589/3700/23, провадження 1-кп/589/608/23).

Крім цього, 30.06.2023 працівниками поліції також видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника за №222551 із вимогами залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а також накладено заборону протягом 10 діб перебувати з нею разом у місці її проживання та у будь-який спосіб контактувати.

Після вчинення відносно себе кримінального правопорушення ОСОБА_1 вимушена була також звернутися за кваліфікованою допомогою до лікаря-психіагра Комунального некомерційного підприємства «Шосткинська центральна районна лікарня», а 11.07.2023 також отримала письмове направлення особи, яка постраждала від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі, до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

В судовому засіданні заявниця та її представник свої вимоги підтримали в повному обсязі. Заінтересована особа - ОСОБА_3 вимоги визнав частково, вказуючи, що заявник не проти того, щоб він проживав з нею, відвідував квартиру. Ці обставини заявник заперечила, на задоволенні заяви наполягає.

Суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково враховуючи таке.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону №2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону №2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Відповідно до ст. 24 Закону №2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник (ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII).

Згідно із ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно із ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Судом також враховано, що існує факт домашнього насильства з боку ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , що може негативно вплинути на психічне здоров`я останньої.

Відтак дії ОСОБА_3 щодо дружини ОСОБА_1 , а саме, словесні образи, погрози, приниження, залякування, демонстрування при цьому агресії, свідчать про те, що станом на сьогодні існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства.

Така поведінка ОСОБА_3 свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд, вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявника, а тому приходить до висновку про часткове задоволення заяви, тобто, видати обмежувальний припис, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , а саме:

- заборонити ОСОБА_3 строком на 6 місяців перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заборонити ОСОБА_3 строком на 6 місяців наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- строком на 6 місяців заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори із заявником або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати та в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею протягом 6 місяців.

Суд вважає, що вимога щодо встановлення заборони наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 є невиправданою, враховуючи, що ОСОБА_1 проживає у багатоквартирному будинку, а відстань в 300 метрів не дозволить ОСОБА_3 корстуватись місцями загального користування.

Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 95, 258, 259, 263-265, 350-1, 350-8, 354, 355, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис строком на шість місяців, яким:

- заборонити ОСОБА_3 строком на 6 місяців перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заборонити ОСОБА_3 строком на 6 місяців наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- строком на 6 місяців заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори із заявником або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати та в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею протягом 6 місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Шосткинське районне управління поліції ГУНП в Сумській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган Шосткинської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Сидорчук