Справа № 209/2553/22
Провадження № 2/209/276/23
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерне товариство "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobаnk» станом на 01 лютого 2022 року у розмірі 64445,85 грн. та судові витрати у розмірі 2481 грн. за сплату судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 18 жовтня 2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 18 жовтня 2018 року та отримав платіжну картку № НОМЕР_1 . Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 45000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Станом на 30 січня 2021 року відповідач прострочив виконання зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, у зв`язку з чим заборгованість за кредитом стала простроченою, про що банк повідомив відповідача, надіславши йому повідомлення «пуш». Заборгованість відповідач не погасив, у зв`язку з чим відповідач станом на 01 лютого 2022 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 64445,85 грн., яка складається з тілу кредиту у розмірі 56942,25 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 7503,60 грн.

15 листопада 2022 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

31 січня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначив, що позивач не ознайомлював відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Також, до позовної заяви не додано підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК", Паспорту споживчого кредиту "картка Monobank", та Тарифів, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.Таким чином, позивачем не надано до суду належних доказів щодо умов і правил обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», станом на дату підписання 18.10.2018 року Анкети-заяви. Тобто, Умови і правила обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», які діяли з 27.11.2021 року не мають зворотної дії у часі і не можуть бути застосовані до відносин, що склалися 18.10.2018 року.Отже, доказів на підтвердження факту ознайомлення Відповідача з Умовами і правилами та Тарифами, які набрали чинності та діяли станом на час укладення договору 18.10.2018 року, позивачем не надано. Крім того, в анкеті-заяві не вказано терміни повернення кредиту та строки здійснення періодичних платежів, а з розрахунку заборгованості видно, що за рахунок тіла кредиту списувалися відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим тіло кредиту збільшувалось.

14.02.2023 року представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту. Боржник використовував кредитні кошти, але намагається приховати фактичні обставини справи, оскільки якби він не погодився б з Умовами і правилами надання банківських послуг, не мав би технічної можливості користуватись додатком «monobank». Відповідно до виписки про рух грошових коштів заборгованість складає 64445,85 грн., яка складається з повністю використаного відповідачем кредитного ліміту у сумі 45000 грн. та суми овердрафту у розмірі 19445,85 грн. Крім того, відповідач оформлював 1 послугу «Покупку частинами» на загальну суму 13289 грн. Всі поповнення рахунку відповідач здійснював на власні потреби і на рахунку не залишалися кошти.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 18 жовтня 2018 року та отримав платіжну картку № НОМЕР_1 . Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 45000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви від 18 жовтня 2018 року та Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с. 16-33).

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 10-15), відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2022 року має заборгованість у розмірі в розмірі 64445,85 грн., яка складається з тілу кредиту у розмірі 56942,25 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 7503,60 грн.

Згідно руху коштів по картці (а.с. 75-89), відповідач за період з 19.10.2018 року по 12.10.2021 року користувався кредитними коштами, у зв`язку з чим сума витрат склала 226736,84 грн., а сума зарахувань на картку 162290,99 грн., внаслідок чого заборгованість відповідача складає 64445,85 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Можливість укладення договору вищевказаним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 404/502/18 провадження № 61-8449св19 від 23 березня 2020 року (Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на веб-сайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІУ а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-УІІІ.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Таким чином, враховуючи, що відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви із застосуванням електронного підпису у мобільному додатку, що є однією із форм укладення кредитного договору, користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по картковому рахунку, зобов`язання по у встановлений строк ним не виконані, сума заборгованості підтверджена документально, тому підлягає стягненню на користь позивача. Суд не приймає доводи відповідача, що договір оформлений з порушенням норм до закону, оскільки це спростовано доказами, наданими позивачем по справі, згідно з наведених вище норм.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 551, 611, 638, 640, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 54-19) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" заборгованість у розмірі 64445,85 (шістдесят чотири тисячі чотириста сорок п`ять) грн. 85 коп. за договором про надання банківських послуг «Monobаnk» від 18.10.2018 року, яка складається з наступного: тілу кредиту у розмірі 56942,25 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 7503,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л.Шендрик