01.05.2023 Справа № 756/6777/22
Унікальний номер судової справи 756/6777/22
Номер провадження 2/756/1085/23
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Галелюк Т.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємець ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Керуючись ст.ст. 1212-1213 ЦК України просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 000,00 грн безпідставно набутих коштів.

В обгрунтування вимог вказує, що у червні 2022 року позивач вирішила замовити послугу з просування веб-сайту у компанії, яка іменує себе Locomotive Media Group. Представник компанії повідомив про необхідність сплатити 30 000,00 грн на рахунок ФОП ОСОБА_1 16.06.2022 позивач сплатила на користь ФОП ОСОБА_1 30 000,00 грн в якості оплати послуг з компенсації пошукової оптимізації сайту.

У подальшому жодного договору між позивачем та відповідачем укладено не було, станом на день звернення до суду жодних робіт також виконано не було. 29.07.2022 позивач направила на адресу відповідача вимогу про повернення коштів, на що відповіді не отримала.

Таким чином, за твердженням представника позивача наявні підстави, передбачені ст.ст. 1212-1213 ЦК України для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в розмірі 30 000,00 грн.

Ухвалою суду від 03.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

28.10.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де остання просить відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. У травні-червні 2022 року через сайт ІНФОРМАЦІЯ_4 з яким вона співпрацює з метою залучення клієнтів, відповідач отримала замовлення на надання послуг комплексної пошукової оптимізації сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 , представником якого в переписці в додатках месенджер «Вайбер» та «Телеграм» виступали позивач та її партнер ОСОБА_5. На сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 у вільному доступі для необмеженого кола осіб розміщено публічний договір щодо надання послуг ФОП ОСОБА_1 , затверджений 04.01.2022, який за своїм змістом є публічним договором в розумінні статей 633, 634 ЦК України та регламентує основні засади надання послуг відповідачем. Договір про надання послуг між ФОП ОСОБА_1 та замовником є укладеним з моменту оплати останнім вартості надання послуг за перший звітний період. Сторонами було обговорено всі деталі та погоджено щомісячну вартість надання послуг у розмірі 30 000,00 грн, яка сплачується замовником авансом на початку кожного звітного періоду - місяця надання послуг.

09.06.2022 згідно попередніх домовленостей з позивачем та на підставі п. 3.4 публічного договору, відповідачем були підготовлені та направлені для підписання позивачем деталізований Договір про надання комплексної оптимізації сайту №SE 090622/01 від 09.06.2022, що відображав усні домовленості з приводу основних аспектів співпраці та рахунок на оплату №308 від 09.06.2022 на суму 30 000,00 грн за перший місяць надання послуг. Позивач оплатила вказаний рахунок 10.06.2022, зазначивши призначення платежу - послуги з комплексної пошукової оптимізації сайта.

Але, не надавши жодних зауважень до змісту наданого ій в електронній формі Договору про надання послуг пошукової оптимізації сайту №SE 090622/01 від 09.06.2022, позивач не надіслала підписаний примірник останнього.

Відсутність помилки при перерахуванні коштів на рахунок відповідача та наявність правової підстави для цього - наявність договірних правовідносин підтверджується самим же позивачем у позовній заяві. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним та не є предметом регулювання глави 83 ЦК України.

У свою чергу представник позивача ОСОБА_3 10.11.2022 подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач не знала про існування Публічного договору, який розміщено на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2. Стверджує, що відповідач вводить суд в оману стосовно існування вказаного Публічного договору на сайті, у той час коли позивач переводив грошові кошти відповідачу. Окрім того, відповідач додає Звіт по виконаним роботам за період 18.06.2022 - 18.07.2022. Зазначений документ ніяким чином не підтверджує факту виконання робіт, він не підписаний тим, хто мав вказані роботи виконувати.

30.11.2022 від відповідача ФОП ОСОБА_1 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, де відповідач просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи про те, що позивачці повідомлялось про існування та розміщення на сайті Публічного договору. Також пропонувалось укласти деталізований договір, про що свідчить переписка, посилання на номер договору в рахунку, що оплатила позивач, та іншими матеріалами, доданими до відзиву. В той же час, доказів недобросовісності з боку відповідача - набувача грошових коштів позивачем чи її представником не надано, як і доказів того, що послуги не були надані відповідачем позивачу. Сам по собі факт перерахування грошових коштів із зазначенням призначення платежу як оплата послуг відповідача жодним чином не підтверджує правомірність позивних вимог позивача та не вказує на те, що у договірних правовідносинах, які виникли між сторонами, відповідач діяв недобросовісно та/або не виконав взяті на себе зобов?язання.

Щодо наданого представником позивача протоколу огляду, розміщеного на сайті Публічного договору, то відповідачем було направлено лист на адресу ТОВ «Медіа Група Локомотив» вих.б/н від 15.11.2022, яке є власником сайту ІНФОРМАЦІЯ_4 де розміщено Публічний договір, з проханням пояснити, чому датою вивантаження на сайт документу значиться «24 жовтня 2022 року», оскільки сама була здивована цим фактом.

Так, ТОВ «Медіа Група Локомотив» у листі вих. б/н від 16.11.2022 надали пояснення, що у період з вересня 2022 року по жовтень 2022 року товариство здійснювало планові роботи по заміні старого сайту на новий: було розроблено повністю новий сайт, на іншій CMS та з новим Дизайном, з новими сторінками та додатковими двома версіями сайту (українською та російською мовами). У зв?язку з цим наповнення старого сайту поступово переносилося на сторінки нового, додавався новий контент, матеріали, проходив процес оптимізації розміщення інформації на сайті. Внаслідок цього товариством було перенесено Публічний договір на головну сторінку сайту внизу поряд з іншими документами. Отже, дата, вказана у властивостях документу як дата вивантаження Публічного договору на сайт не є первинною датою появи документу на сайті товариства. Публічний договір про надання послуг ФОП ОСОБА_1 був у публічному доступі на сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2/ з січня 2022 року.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують, просять задовольнити (а.с. 95).

Відповідач у судовому засіданні вимоги позову не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 звертаючись з позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів стверджувала, що нею 10.06.2022 було сплачено на корить відповідача 30 000,00 грн в якості оплати послуг з комплексної пошукової оптимізації сайту.

Відповідачем ФОП ОСОБА_1 даний факт підтверджено.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, судом встановлено, що між сторонами існувала домовленість про надання послуг ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 з комплексної пошукової оптимізації сайту.

Окрім того, відповідно до квитанції №CA08-AXPT-5471-E3K1 від 10.06.2022 вбачається, що ОСОБА_2 сплатила на користь ФОП ОСОБА_1 30 000,00 грн; призначення платежу - послуги з комплексної пошукової оптимізації сайта (а.с. 7).

Так, позивачем на адресу відповідача 29.07.2022 направлено вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів, де позивач, посилаючись на ст. 1212 ЦК України, зазначила, що 30 000,00 грн були перераховані відповідачу без достатньої правової підстави, а тому підлягають поверненню ОСОБА_2 (а.с. 8-10).

Судом встановлено, що на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщено публічний договір про надання послуг, затверджений 04.01.2022 відповідачем ФОП ОСОБА_1 (а.с. 41-42)

Відповідно до умов зазначеного Публічного договору про надання послуг за цим договором виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі, визначеному замовником (комплексна пошукова оптимізація/пошукова оптимізація/інші послуги в сфері інформатизації), а замовник зобов`язується прийняти зазначені послуги й оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим договором. Виконавець робить послуги, спрямовані на забезпечення виведення і підвищення позицій сайту замовника в результатах пошуку пошукових систем, а саме Google, по ключових запитах, погоджених із замовником (розділ 2 Договору).

Згідно з п. 3.4 Публічного договору про надання послуг за бажанням замовника, але не обов`язково, між виконавцем та замовником може бути укладений двосторонній деталізований договір про надання послуг з визначенням конкретного переліку замовлених послуг, їх вартості, гарантій їх надання, що погоджені сторонами.

Відповідно до п. 8.1 Публічного договору про надання послуг договір набирає чинності з моменту його акцепту замовником та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно з п. 1.1.4 Акцепт - повне, безумовне та беззастережне прийняття замовником умов публічної оферти і даного договору. Акцепт здійснюється замовником шляхом вчинення наступних дій: надання електронними засобами зв`язку (через електронну пошту, Viber, Telegram) замовлення про надання послуг з інформацією, необхідною для надання послуг, та внесення грошових коштів на банківський рахунок виконавця в якості передплати за послуги.

Позивач стверджувала, що не була обізнана про існування даного договору та вказувала, що даний договір не був розміщений на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час, коли вона домовлялась про надання послуг з відповідачем.

При цьому зазначила, що файл з договором завантажено на сайт 24.10.2022.

Заперечуючи щодо зазначеного відповідач надала до суду відповідь ТОВ «Медіа група локомотив» від 16.11.2022, адресований ФОП ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ТОВ «Медіа Груп Локомотив» є власником сайту ІНФОРМАЦІЯ_2. У період з вересня 2022 року по жовтень 2022 року товариство здійснювало планові роботи по заміні старого сайту на новий: було розроблено повністю новий сайт, на іншій CMS та з новим дизайном, з новими сторінками та додатковими двома версіями сайту (українською та російською мовами). У зв?язку з цим наповнення старого сайту поступово переносилося на сторінки нового, додавався новий контент, матеріали, проходив процес оптимізації розміщення інформації на сайті. 3 огляду на важливість наявності на сайті Публічного договору про надання послуг ФОП ОСОБА_1 , затвердженого 04 січня 2022 року, вказаний документ разом з іншими документами був розміщений внизу на основній сторінці нового сайту. Тобто дата, вказана у властивостях документу як дата вивантаження вказаного документу на сайт, не є первинною датою появи документу на сайті товариства, Публічний договір про надання послуг ФОП ОСОБА_1 був у публічному доступі на сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2/ з січня 2022 року (а.с. 88).

Окрім того, відповідачем надано до суду роздруківку опитувального листа, який було заповнено позивачем ОСОБА_2 , де остання вказала доменне ім`я проекту, який надається в роботу - www.komilfo.online/ , базова вартість - 30000, контактні дані - ОСОБА_2 , НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дата постановки проекту на старт - 15.06.2022 (а.с. 49-50).

Також, відповідачем надано до суду звіт по виконаним роботам за період 18.06.2022-18.07.2022 та стратегію розвитку на наступний місяць 18.07.2022-18.08.2022 (а.с. 51-52).

Позивач звертаючись до суду з вказаним позовом, посилався на те, що кошти сплачені нею на рахунок відповідача в розмірі 30 000,00 грн були сплачені за послуги з комплексної пошукової оптимізації сайту, однак між сторонами не існувало жодних договірних відносин та станом на дату звернення до суду відповідачем не було виконано жодних робіт.

Разом з тим, за загальним поняттям договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст.626 ЦК України).

Згідно положень ст. 627, 628 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що між сторонами виникли та існували на момент здійснення позивачем оплати відповідачу в розмірі 30 000,00 грн договірні відносини щодо надання послуг з комплексної пошукової оптимізації сайту www.komilfo.online/, що підтверджується квитанцією №CA08-AXPT-5471-E3K1 від 10.06.2022 про сплату позивачем на рахунок відповідача за надання вказаних послуг.

Жодних доказів на спростування вказаних обставин стороною позивача не надано.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч.ч. 1,2 ст. 205, ч. 1 ст. 207, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою для набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені в ч.2 ст.11 ЦК.

Загальна умова ч. 1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї норми тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства (пункт 3 частина перша статті 129 Конституції України).

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» (заява № 63566/00, § 23).

Так, враховуючи, що позивачем не доведено відсутність договірних відносин з відповідачем на момент сплати спірної суми, підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України немає, тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Інші докази наявні в матеріалах справи висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Фізичної особи - підприємець ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , юридична адреса АДРЕСА_2 ) про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення - 01.05.2023.

Суддя О.М. Луценко