ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14088/21

Провадження № 22-ц/4820/121/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/14088/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В червні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 у спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити наступний порядок спілкування з нею :

- у будні дні - в середу та п`ятницю по 3 години після шкільного навчального закладу (бабуся забирає онуку з навчального закладу, відвозить на гуртки, годує, повертає до місця проживання);

- у вихідні дні - один вихідний день неділя першого та останнього тижня місяця з 12 год.00 хв. до 18 год.00 хв.; 13.03.(на день народження бабусі) за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 (бабуся забирає дитину з місця проживання дитини з 10. 00 год. та повертає до місця проживання о 20.00 год. 13.03.);

- у святкові дні католицького Різдва та Пасхи з 10.00 до 20.00 години за місцем проживання бабусі АДРЕСА_1 ;

- в літній канікулярний час два тижні за місцем проживання бабусі в АДРЕСА_1 або в містах відпочинку за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_1 ;

- спілкуватись з бабусею ОСОБА_3 в телефонному режимі без обмежень з урахуванням навчального графіку дитини.

В обґрунтування позову вказувала, що її син, ОСОБА_5 , перебував із відповідачкою у шлюбі, від якого у них є малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розлучились, після розлучення між колишнім подружжям склались неприязні відносини, у зв`язку із чим відповідачка усіляко перешкоджає їй, бабусі, у спілкуванні з онукою. Через вказані обставини змушена була звернутись до суду із вказаним позовом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 липня 2022 року вказаний позов було задоволено частково. Визначено ОСОБА_3 наступний порядок спілкування з онукою ОСОБА_4 :

-у першу та третю суботу місяця з 10 год. ранку до 15 год. дня з врахуванням стану здоров`я дитини, зайнятості дитини в школі, гуртках та бажанням дитини зустрічатись з бабусею з поверненням дитини матері за місцем проживання;

- зустрічатись з онукою в день народження онуки ІНФОРМАЦІЯ_3 з 12 год. до 16 год. дня з поверненням дитини матері;

- зустрічатись з онукою в католицькі свята: Різдво та Паску з 13 год. до 15 год. з врахуванням стану здоров`я дитини, зайнятості дитини в школі, гуртках та бажанням дитини зустрічатись з бабусею з поверненням дитини матері за місцем проживання;

-спілкуватись з онукою по телефону не раніше 9 год. ранку та не пізніше 21 год. вечора в будні дні та не раніше 10 год. ранку у вихідні дні з врахуванням стану здоров`я дитини, зайнятості дитини в школі, гуртках та бажанням дитини. В решті вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодилася із вказаним рішення в частині задоволення позовних вимог, через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в позові в повному обсязі.

Вказує, що при вирішенні спору суд не взяв до уваги, що вона разом з донькою ОСОБА_4 перебувають за кордоном у зв`язку із військовим станом в України. Отримали посвідки на тимчасове перебування в Республіці Австрія і повертатися до закінчення воєнного стану з метою забезпечення безпечних та комфортних умов проживання не планують.

Отже, обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав, який затверджений оскаржуваним рішенням є неефективним способом захисту прав у зв`язку з перебуванням дитини за кордоном, а її повернення на даний час, в період воєнного стану несе загрозу як для її фізичного, так і емоційного стану дитини, а тому перечить її інтересам.

При вирішенні спору судом не було враховано думку дитину. Так, поза увагою суду залишився довідка психолога за результатами індивідуальної роботи від 15.07.2021р.

Крім того, вказує, що позивачкою не було надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що їй чиняться перешкоди у спілкуванні з онучкою. При цьому, визнаючи частково позовні вимоги, підтверджувала, що перешкоди не чинила, лише враховувала інтереси, бажання та зайнятість дитини при плануванні зустрічей з бабусею.

Навіть при перебуванні онучки за кордоном, їй не чиняться перешкоди в спілкуванні, оскільки, бабуся має можливість телефонувати і спілкуватися в телефонному режимі щодня.

Апелянтка вказує, що ОСОБА_3 достовірно відомо про перебування онучки за кордоном у зв`язку із воєнним станом в Україні, а її звернення із виконавчим листом до відділу ДВС має на меті не що інше, як спричинення негативних наслідків у вигляді стягнення виконавчого збору на кладення штрафу відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є бабою малолітньої онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою її сина ОСОБА_5 .

Батьки малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2014 року по 04 лютого 2021 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04 лютого 2020 року шлюб між ними розірвано.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 19 квітня 2023 року про розв`язання спору, який надано на виконання ухвали апеляційного суду, орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити такі способи участі ОСОБА_3 у вихованні онуки ОСОБА_4 :

- кожну першу та третю суботу місяця з 10 год. ранку до 15 год.;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 (день народження ОСОБА_3 ) з 12 год. до 16 год.;

- католицькі свята: Різдво та Паску з 13 год. до 15 год.

Побачення мають відбуватись без присутності матері в м. Хмельницькому і дитячих розважальних закладах, парках, без порушень режиму дня ОСОБА_4, навчального процесу, графіку відвідування гуртків і секцій з врахуванням стану здоров`я дитини, зайнятості дитини в школі, гуртках та бажанням дитини та її бажання. Баба особисто забирає та повертає онуку за місцем її проживання.

Частиною другою статті 2 СК України визначено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом а онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15.

При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір у частині позовних вимог ОСОБА_3 , надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам в їх сукупності, доводам сторін, визнав за можливе встановити ОСОБА_3 час спілкування з малолітньою онукою ОСОБА_4 в порядку визначеному в рішенні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини спору в частині вирішення позовних вимог, вірно застосував положення Конвенції про права дитини та СК України, й ухвалив обґрунтоване судове рішення по суті вирішення спору, які відповідають принципу якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач як баба онуки має право спілкуватися зі своєю онукою в силу положень статті 257 СК України.

Вирішуючи питання щодо встановлення порядку і способу участі позивача у вихованні онуки та спілкуванні з нею суд першої інстанції вірно вказав, що спілкування має відбуватись з врахуванням стану здоров`я дитини, зайнятості дитини в школі, гуртках та бажанням дитини зустрічатись з бабусею, тобто врахував всі обставини, що впливають на права та інтереси дитини.

При цьому колегія суддів вважає, що наведений у рішенні суду порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дітей, підтримки зв`язків між родичами.

Таким же є і висновок органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 19 квітня 2023 року про розв`язання спору, зроблений на виконання ухвали апеляційного суду.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, що при вирішенні спору суд не взяв до уваги, що апелянта разом з донькою ОСОБА_4 перебувають за кордоном у зв`язку із військовим станом в України, отримали посвідки на тимчасове перебування в Республіці Австрія і повертатися до закінчення воєнного стану з метою забезпечення безпечних та комфортних умов проживання не планують і обраний позивачкою спосіб захисту своїх прав, який затверджений її повернення на даний час, в період воєнного стану несе загрозу як для її фізичного, так і емоційного стану дитини, а тому перечить її інтересам слід відхилити.

Наявність даного судового рішення про вирішення спору щодо участі баби у вихованні онуки жодним чином не порушує право позивачки та дитини перебувати за кордоном і відповідна обставина має бути врахована вже при виконанні рішення суду, а не при розгляді справи по суті.

Що стосується посилань позивачки на довідку психолога за результатами індивідуальної роботи від 15.07.2021 року, за якою дитина стосунки дитини і позивачки емоційно віддалені, дівчинка говорить про небажання проводити час з бабусею, то такі посилання суд не приймає до уваги, оскільки в оскаржуваному рішенні встановив порядок спілкування баби з дитини саме з врахуванням бажання самої дитини зустрічатись з бабусею

Також суд відхиляє твердження апелянти про недоведеність позивачкою свої позовних вимог щодо перешкоджання позивачці в спілкуванні з бабою, так як за матеріалами справи вбачається, що між сторонами існують неприязнені стосунки, апелянтом навіть в апеляційній скарзі заперечується можливість баби бачитись з онукою в спосіб визначений судом. При цьому свій спосіб спілкування баби з онукою апелянт не наводить.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 серпня 2023 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова