Дата документу 28.04.2023
Справа № 334/3173/23
Провадження № 2/334/1618/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

28 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл належного на праві спільної сумісної власності майна, -

ВСТАНОВИЛА:

26.04.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл належного на праві спільної сумісної власності майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у справі та передано справу судді Коломаренко К.А..

Позивач ОСОБА_3 в позовній заяві просить:

1. Встановити факт проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня 2007 року по лютий 2022 року;

2. Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- частину другого поверху літ. А 1-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 ;

- житловий будинок літ. З,З інв. №0339, загальною площею 200,1 кв.м., який складається з: літера З,З - житловий будинок, цегляний, житловою площею 152,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 68,1 кв.м., що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 ;

- вбудоване нежитлове приміщення першого поверху /літ. А-16/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 ;

- автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель V250, 2016 року випуску, номер НОМЕР_1 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 ;

- автомобіль марки TOYOTA, модель CAMRY, 2007 року випуску, номер НОМЕР_2 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 .

3. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на:

- частину другого поверху літ. А 1-2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- частину житлового будинку літ. З,З інв. №0339, загальною площею 200,1 кв.м., який складається з: літера З,З - житловий будинок, цегляний, житловою площею 152,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- частину квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 68,1 кв.м.;

- частину вбудованого нежитлового приміщення першого поверху /літ.А-16/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- частину автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель V250, 2016 року випуску, номер НОМЕР_1 ;

- частину автомобіля марки ТООТА, модель CAMRY, 2007 року випуску, номер НОМЕР_2 .

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити, в тому числі, ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 2 ч.1ст.176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору або звільнення за законом позивача від його сплати, в розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.42 постанови № 3 від 01.03.2013 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, належним та допустимим доказом вартості спірного майна є належним чином оформлений звіт суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкта нерухомості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

На підтвердження вартості майна щодо якого виник спір, позивачем до матеріалів справи не надано жодного документу, який би підтверджував дійсну вартість нерухомого майна станом на час подання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виходячи із викладеного, з огляду на те, що позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо чотирьох об`єктів нерухомого майна і відсутні докази, що підтверджують ті обставини, що вартість нерухомого майна, що територіально знаходиться в Дніпровському районі м. Запоріжжя, найвища, суд позбавлений можливості визначити підсудність даного позову щодо чотирьох об`єктів нерухомого майна згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України саме Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Отже, позивачу необхідно надати розгорнутий звіт про дійсну ринкову вартість майна та зазначити дійсну ціну заявленого позову у справі, а оскільки не надано належного підтвердження вартості спірного майна, це унеможливлює вирішення судом питання про підсудність цивільної справи. Водночас, вирішення питання про поділ майна подружжя з порушенням правил виключної підсудності відповідно до ст. 378 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При цьому, суд зауважує, що положення ч. 2 ст.176 ЦПК України, передбачає випадки, коли визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, разом із тим, ця норма встановлює право попереднього визначення судом саме розміру судового збору, а не правил щодо підсудності спору.

Крім того, щодо позовних вимог про визнання спільним сумісним майном та поділ спільного майна, суд зазначає, що судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну майнову вимогу окремо не сплачено, квитанції про оплату судового збору до позовної заяви не додано.

Щодо позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, то позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1 073,60 грн., однак квитанції про оплату судового збору не додано.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Частиною 3 ст.177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», передбачена ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі, а саме: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з відсутністю вищевказаних даних, а також, оскільки позивачем ціна позову не визначена, суд позбавлений можливості попередньо визначити розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, а також підсудність справи.

Згідно змісту позовної заяви, позивач просить встановити факт її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю, для подальшого визнання майна спільним сумісним майном та його поділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 «При застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю».

Позивачем не надано доказів того, що ні позивач ОСОБА_3 , ні відповідач ОСОБА_2 , під час спільного проживання між собою, не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі.

Обов`язок щодо належного оформлення позову та подачі необхідних документів покладено на позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вищезазначені обставини є перешкодою для відкриття провадження у цивільній справі. З огляду на зазначене позовну заяву необхідно залишити без руху, надати позивачу строк для виправлення недоліків.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл належного на праві спільної сумісної власності майна - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, вона вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.