У Х В А Л А

про відмову у задоволенні подання

копія
Справа № 401/4462/15-ц Провадження № 6/401/36/23

24 серпня 2023 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.

за участі: секретаря судових засідань Рудської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області подання старшого державного виконавця Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2023 року державний виконавець Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Охріменко О.В. звернулася до суду із поданням про примусовий привід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні у Світловодському ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 59004830 з примусового виконання виконавчого листа № 401/4462/15-ц від 20 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку чи доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11 листопада 2015 року. З метою виконання рішення суду державним виконавцем 02 травня 2019 року направлено запити до реєструючих органів, а саме: МВС,ДФСУ, ПФУ, Сектору реєстрації СГ техніки та РРП, Світловодського БТІ, Держгеокадастру. Згідно довідок з реєструючих установ рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстровано. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем накладено арешти на рахунки боржника та на нерухоме майно. Згідно довідок з ДФС України номери рахунків, відкриті в банках та інших фінансових установах, відсутні, офіційні джерела доходу у боржника не виявлено. З метою належного виконання рішення суду, 30 липня 2021 року державним виконавцем у відповідності до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про тимчасові обмеження боржника ОСОБА_1 та накладено штраф за несплату аліментів. З метою перевірки майнового стану боржника здійснено вихід за місцем проживання останнього, про що складено відповідний акт державного виконавця від 25 серпня 2021 року. З листопада 2021 року по липень 2022 року ОСОБА_1 працював на ПП «Віктор і К», з заробітної плати боржника утримано аліментів у розмірі 15995,19 грн. З метою повторної перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 22 серпня 2022 року здійснено виїзд за адресою, вказаною у виконавчому документі, проте боржник за вказаною адресою був відсутній, державним виконавцем залишено виклик. Державним виконавцем направлено виклик до органів ДВС на 03 лютого 2023 року та неодноразово здійснювались виходи за місцем проживання боржника з метою перевірки його майнового стану та залишалися виклики, проте боржником ОСОБА_1 вони були проігноровані. Заборгованість з виплати аліментів станом на 08 серпня 2023 року складає 108 403,58 грн. На підставі викладеного, державний виконавець просить суд вирішити питання про примусовий привід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 до Світловодського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області ПМУ МЮ (м. Одеса).

В судове засідання державний виконавець не з`явився. 24 серпня 2023 року подав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності.

Боржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Розглянувши подання державного виконавця та додані до нього матеріали, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з вимогами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Боржником є особа, яка зобов`язана відповідати за виконавчим документом внаслідок заяви стягувача, в інших, визначених законом, випадках шляхом вчинення певних дій (передати майно, виконати інші обов`язки, передбачені рішенням) або утримання від їх вчинення.

Статтею 33 Конституції України гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовано у Розділі VI ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника, відповідно до ст. 438 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загрози життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Як встановлено судом, на виконанні у Світловодському ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 59004830 з примусового виконання виконавчого листа № 401/4462/15-ц від 20 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку чи доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11 листопада 2015 року.

Суд зазначає, що застосування приводу як засобу процесуального примусу, можливе лише в тому випадку, коли боржник, який обізнаний про початок процедури примусового виконання рішення шляхом отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, направленої йому рекомендованим поштовим відправленням, про що наявне підтвердження в матеріалах виконавчого провадження, без поважних причин не з`явився за викликом виконавця.

Із наданих державним виконавцем доказів встановлено, що боржнику було направлено лише один виклик від 11 липня 2023 року вих. № 28270, на адресу відділу ДВС повернувся конверт з відміткою «За закінченням терміну зберігання», та державним виконавцем здійснено лише один вихід за адресою проживання боржника, про що складено відповідний акт від 11 липня 2023 року.

Встановлені обставини не дають суду дійти висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином викликався державним виконавцем, але не з`являвся без поважних причин, та державним виконавцем вжито всіх заходів для встановлення дійсного місця проживання/реєстрації боржника, тому звернення державного виконавця до суду з даним поданням є передчасним.

Отже, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження злісного ухилення боржника від явки на виклик до державного виконавця без поважних причин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про привід боржника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом