Справа № 211/695/23
Провадження № 2/211/1140/23
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І. О.,

при секретарі Бірж Д.В.,

за відсутності: сторін у справі,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказана квартира належала ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.02.1996 приватним нотаріусом Глущенком О.А. Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого за номером 376. Договір купівлі-продажу було зареєстровано у встановленому законом порядку Криворізьким Бюро Технічної Інвентаризації, про що є запис в реєстраційній книзі № 96П-270-270, що підтверджується довідкою, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 21.11.2022 за номером 198804.

Мати позивача мешкала у належній їй квартирі, була в ній зареєстрована та знята з реєстраційного обліку після її смерті, що підтверджується довідкою від 20.10.2021 № 13872.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги.

ОСОБА_1 звернулася до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, 25.01.2023 державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2023. Відмовлено у зв`язку з тим, що у заявника відсутній правовстановлюючий документ на квартиру спадкове майно. Окрім того, у матеріалах спадкової справи є довідка № 40, видана 13.01.2023 Криворізькою філією Державного нотаріального архіву в Дніпропетровської області, в якій вказано про неможливість оформлення дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Глущенко О.А. 14.02.1996, за реєстром 376, через припинення діяльності нотаріуса та через те, що він не здав архів до нотаріального архіву. Рекомендовано звернутися до суду задля оформлення права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті радиТаборовець Н.В. надала до суду з заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, при відсутності інших спадкоємців заперечень до вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с. 7, 8 - копії свідоцтв про смерть, про народження).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана вище квартира належала померлій на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.02.1996 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 376, та зареєстрована у КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» у реєстровій книзі № 96П-270-270 на ім`я померлої (а.с. 10 копія довідки, виданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 21.11.2022 за № 198804).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 539/2021, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_1 та її рідні брати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , та рідна сестра ОСОБА_5 , які, кожен окремо, подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини на користь позивача у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 27.01.2023 державний нотаріус Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру. Відмову мотивовано тим, що у заявника відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Окрім того, у постанові нотаріус зазначив, що у матеріалах спадкової справи є довідка за № 40 від 13.01.2023, видана Криворізькою філією Державного нотаріального архіву в Дніпропетровської області, в якій вказано про неможливість оформлення дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Глущенко О.А. 14.02.1996, за реєстром 376, через припинення діяльності нотаріуса та через те, що він не здав архів до нотаріального архіву. Рекомендовано звернутися до суду задля оформлення права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 11).

Відповідно до довідок, які маються у матеріалах цивільної справи та спадкової справи, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 12.03.1996, та була знята з реєстрації 13.10.2021 у зв`язку зі смертю. Позивач ОСОБА_1 була зареєстрована за вказаною адресою на момент смерті матері (а.с. 5, 9).

Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Отже, суд вважає встановленим, що мати позивача ОСОБА_2 на законних підставах володіла квартирою, тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказану квартиру в порядку спадкування після смерті матері. Оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає, позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: І. О. Юзефович