Справа № 351/740/23
Номер провадження №2-о/351/83/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю: секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за заявою ОСОБА_1 , : Снятинська міська рада про встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просить встановити факт належності особі правовстановлюючого документу. Заяву мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з будинковолодіння та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,16га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №016677, що розташовані на території (Завалівської сільської ради) Снятинської міської ради.

З метою оформлення спадщини ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, а саме на земельні ділянки, однак останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 ,оскільки Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ІУ-ІФ №016677 виданий на ім`я " ОСОБА_3 ", а згідно свідоцтва про смерть спадкодавець значиться " ОСОБА_2 ".

Заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування через виявлені відмінності у імені спадкодавця у правовстановлюючих документах, тому вимушений звернутися до суду.

Заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала повністю, справу просила розглядати без її участі .

Представник Снятинської міської ради подав до суду заяву в якій просив справу розглянути на розсуд суду та без участі представника міської ради.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Верховний суд у справі №320/948/18 від 10.04.2019 року зробив висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Заявниця просить встановити факт належності її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ІФ №016677 від 28.03.2001р., який виданий на ім`я " ОСОБА_3 ", оскільки написання імені померлого батька у свідоцтві про смерть відрізняється від написання його імені вказаному у Державному акті про право приватної власності на землю. Встановлення факту необхідне заявниці для подальшого оформлення спадкових прав.

Судом встановлено, що Державний акт про право приватної власності на землю серії IV-ІФ №016677 від 28.03.2001р. видано на ім`я " ОСОБА_3 ".

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.09.2010 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що внесено запис за №16.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 .

Із Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 29.07.1995р. зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: ОСОБА_7 .

Згідно довідки №115 від 09.03.2023р. виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради слдіує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є спадкоємцем майна та донькою померлого ОСОБА_2 , які проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . У Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ІФ №016677 площею 1,16га, допущено помилку у прізвищі " ОСОБА_3 ".

До матеріалів справи додано постанову нотаріуса про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,16 га, що розташовані на території Завалівської сільської ради Коломийського району.

Згідно постанови нотаріальну дію щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути вчинено, оскільки ім`я померлого " ОСОБА_2 " у свідоцтві про смерть не співпадає з ім`ям, зазначеним у Державному акті про право власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ №016677, який виданий на ім`я " ОСОБА_3 ".

Судом встановлено, що при оформленні Державного акту на право приватної власності на землю від 28.03.2001 року була допущена помилка у написанні прізвища власника та зазначено " ОСОБА_3 ", тоді як правильним є " ОСОБА_2 ".

Суд вважає, дані помилки могли мати місце з вини осіб які оформляли даний правовстановлюючий документ та допустили помилку, а в подальшому не виправили її у визначеному законодавством порядку.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю виданий Завалівською сільською радою 28.03.2001 року на ім`я " ОСОБА_3 " , справді належав ОСОБА_2 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 81, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт про право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №016677 виданий Завалівською сільською радою 28 березня 2001 року на ім`я " ОСОБА_3 ", як такий, що належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ