Провадження № 6/331/108/2023
Справа № 0808/2453/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2023 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого листа, за розглядом якої заявник просить:

- видати дублікат виконавчого листа № 0808/2453/2012 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 15.11.2013 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк»;

- видати дублікат виконавчого листа № 0808/2453/2012 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 15.11.2013 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк»;

- поновити строк пред`явлення виконавчого листа № 0808/2453/2012 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 15.11.2013 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк»;

- поновити строк пред`явлення виконавчого листа № 0808/2453/2012 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 15.11.2013 року про стягнення заборгованості з з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк».

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 року було задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №17/08/240408 від 24.04.2008 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року було замінено стягувача у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 року з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2

ТОВ «Українська факторингова компанія», як новому стягувачу, не було достовірно відомо чи перебувають наразі виконавчі листи №2/0808/1108/2012 на виконанні.

З метою отримання зазначеної інформації ТОВ «Українська факторингова компанія» було направлено запити до Олександрівського ВДВС у м. Запоріжжя.

Як вбачається із відповіді на запит 28.02.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Наразі виконавчий лист № 2/0808/1108/2012 на виконанні не перебуває.

15.02.2022 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту № 17/08/240408 від 24.04.2008 року укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

06.06.2022 року ТОВ «Українська факторингова компанія» було подано заяву про заміну стягувача до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

02.08.2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу, про заміну стягувача у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 року по справі № 0808/2453/2012 з ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

На підставі викладеного, просить суд поновити пропущений строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання та видати дублікати виконавчих листів.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання без його участі, на задоволені заяви наполягає.

Боржники, кожен в окремості, у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили, заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, заяву та долучені до неї документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на розгляді знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/08/240408 від 24 квітня 2008 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 року було задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №17/08/240408 від 24.04.2008 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року було замінено стягувача у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 року з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно листа Олександрівського ВДВС № 1639/29.26-43/10 від 25.01.2023 р. 28.02.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Наразі виконавчий лист № 2/0808/1108/2012 на виконанні не перебуває. (а.с. 123)

15.02.2022 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту № 17/08/240408 від 24.04.2008 року укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2022 року замінено стягувача у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 року по справі № 0808/2453/2012 з ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія». (а.с. 92-94)

Матеріали справи не містять доказів того, що виконавчий лист № 331/1760/17, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, виконано, а отже конкретні правові докази про виконання виконавчого листа відсутні.

Обов`язок щодо своєчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання покладається на стягувача.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, з`ясовує питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин робить висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Представник ТОВ «Українська факторингова компанія» в своїй заяві просить поновити строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання обґрунтовуючи ці вимоги тим, що ТОВ «Українська факторингова компанія», як новому стягувачу, не було достовірно відомо чи перебувають наразі виконавчі листи №2/0808/1108/2012 на виконанні, та виконавчі листи первісним стягувачем не передавались.

Разом з тим, суд критично оцінює твердження представника заявника щодо поважності причин пропуску строку.

Отже, заявник ТОВ «Українська факторингова компанія», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача, прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків дій, вчинених чи не вчинених первісним стягувачем у виконавчому провадженні до його заміни правонаступником, в тому числі й наслідків пропущення строків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Окрім того, заявником не надано доказів, на підставі яких можна достовірно встановити періоду часу, у який було втрачено оригінали виконавчих листів, а також обставини його втрати.

Дійсно, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Проте, ч.5 ст. 12 ЦПК України врегульовано, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого,запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

До загальних засад цивільного судочинства чинним законодавством віднесено принцип диспозитивності, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, ст. 13 ЦПК України також врегульовано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту ч. 1 ст. 433 ЦПК України, вбачається, що необхідною умовою для поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причини його пропуску позивачем у справі; при цьому доказування наявності обставин, які зумовили пропуск такого строку, за приписами статті 81 ЦПК України, покладається на заявника.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

При цьому заявник у поданій суду заяві не навів безумовних ґрунтованих доводів для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, які б свідчили про об`єктивні складнощі заявника для вчасного вчинення вказаної процесуальної дії.

Тому, на підставі оцінки наданих заявником письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що стягувачем не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання, через що судом не встановлено законних підстав для задоволення поданої заяви.

Крім того, суд зазначає, що ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Можливість застосування практики ЄСПЛ при вирішені спорів було офіційно закріплено ще у 2006 р., коли був прийнятий Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ неодноразово вказував, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Суд вважає, що заявник пропустив процесуальний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому відмова у його поновленні у зв`язку з неповажністю причин такого пропуску узгоджується з принципом юридичної визначеності.

Не підлягає задоволенню також вимога заявника про видачу дублікатів виконавчих листів з огляду на положення п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, оскільки стягувач звернувся із заявою про це після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2023 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 442 ЦПК України копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи, а також державному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва