Номер провадження: 22-ц/813/5186/23
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів Ігнатенко П.Я.,

Пузанової Л.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 13 лютого 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Приморська державна нотаріальна контора у м.Одесі про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок бойових дій у місті Луганськ заявник разом з матір`ю ОСОБА_2 з квітня 2014 року почали проживати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, несли спільні витрати на утримання житла.

Після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на частини вказаної квартири.

У грудні 2021 року заявник звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, проте 07.12.2021р. отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що померла ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_2 , і факт її сумісного проживання з сином ОСОБА_1 не підтверджено.

З огляду на відсутність спору про право з іншим спадкоємцем ОСОБА_3 та з метою оформлення права на спадщину ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеса від 13 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду, оскільки встановлення факту впливатиме на права та обов`язки інших спадкоємців, що свідчить про наявність спору про право. За таких обставин суд вважав, що заява ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 13.02.2023 року та задовольнити його заяву по суті. Скаржник наголошує на помилковості висновку суду першої інстанції щодо наявності спору про право, а тому вважає обґрунтованим своє звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження. Крім того, зазначає, що суд в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував підстав такого висновку та не виклав аргументи про те, яким чином встановлення юридичного факту, який є предметом вимоги, випливатиме на права інших спадкоємців, які так і не заявили свої вимоги щодо спадкового майна.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що в силу ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину квартири, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.8, 9,14)

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

07.12.2021 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ворсуляк А.С. винесено постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки заявником не подано заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини та доказів прийняття спадщини згідно ст.1268 ЦК України. (а.с.13)

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_1 посилався на те, що померла ОСОБА_2 була його матір`ю, з якою вони проживали однією сім`єю. Інші особи, які б проживали з ОСОБА_2 на момент її смерті, відсутні. Проте, через відсутність рішення суду, яким був би підтверджений такий юридичний факт, він позбавлений можливості оформити спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 . При цьому зазначив, що він є єдиним спадкоємцем, оскільки інший спадкоємець за законом ОСОБА_3 не прийняла спадщину у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Враховуючи зміст заявлених вимог слід вважати, що спірні правовідносини пов`язані зі встановленням факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини з метою визнання заявника таким, що прийняв спадщину в порядку, визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до статті 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (ч.1 ст.1269 ЦК України)

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1 ст.1270 ЦК України)

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. (ч.1 ст.1272 ЦК України)

Враховуючи наведене, предметом судової перевірки при розгляді справи в порядку окремого провадження є встановлення обставин та доказів, що підтверджують або спростовують факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останньої, а також встановлення осіб, на чиї права, обов`язки чи інтереси може вплинути встановлений юридичний факт.

Згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. (ч.2 ст.294 ЦПК України)

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. (ч.3 ст.294 ЦПК України)

Аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що при розгляді справ в порядку окремого провадження суд на виконання загальних завдань цивільного судочинства та вимог ст. 294 ЦПК України зобов`язаний вживати активних дій, спрямованих на забезпечення об`єктивного та всебічного розгляду справи, зокрема витребовувати необхідні докази, які дозволять встановити дійсні обставини справи, визначити коло заінтересованих осіб, а також з`ясувати наявність чи відсутність спору про право.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції викладеного не врахував, не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив коло спадкоємців померлої ОСОБА_2 шляхом витребування матеріалів спадкової справи та не перевірив, чи впливатиме на їх права та обов`язки рішення суду про встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем та відсутності інших осіб, які проживали разом з нею на момент відкриття спадщини, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність спору про право.

У відповідності до ч.1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, а також порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч.1 ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 13 лютого 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 04 травня 2023 року.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ П.Я.Ігнатенко

________________ Л.В.Пузанова