Справа № 372/1923/23
Провадження 2-з-21/23
ухвала

Іменем України

04 травня 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільнйй справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, поділ спільної сумісної власності, визнання недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

03.05.2023 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо об`єкту незавершеного будівництва, будинку, будівельних матеріалів, які знаходяться на земельній ділянці із кадастровим номером :04:022:0046, у тому числі отримувати документи для введення такого будівництва в експлуатацію, реєструвати право власності на об`єкти незавершеного будівництва, нові об`єкти та вчиняти інші будь-які юридично значущі дії, що стосуються об`єкта будівництва на земельній ділянці із кадастровим номером :04:022:0046 та самої земельної ділянки.

У поданій заяві вказано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися усталені відносини, які притаманні подружжю спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки.

Так, у період проживання однією сім`єю заявника з ОСОБА_2 на земельній ділянці із кадастровим номером :04:022:0046, площею 0,09 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, що була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, спільно ОСОБА_1 побудовано приватний будинок, який на даний час не введено в експлуатацію.

Разом із цим, 05 квітня 2023 року ОСОБА_2 через представника по довіреності укладено зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , договір дарування, серія та номер: 544, посвідчений 05 квітня 2023 року, ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

На підставі вказаного правочину ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку із кадастровим номером :04:022:0046, площею 0,09 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Старобезрадичівська сільська рада, що підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Отже, заявник наголосив, що існує загроза вчинення ОСОБА_2 подальших дій щодо відчуження майна, яке може бути визнано спільним майном подружжя, для уникнення законного розподілу майна, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

До того ж, подальше відчуження такого майна може призвести до зміни суб`єктного складу учасників спірних правовідносин в процесі розгляду справи та зумовить необхідність звернення до суду з іншим позовом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, учасники справи до судового засідання не викликалися.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Серед видів забезпечення позову є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 1 статті 150 цього Кодексу, а також забезпечити позов іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

При цьому процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Зі змісту пред`явленої позовної заяви слідує, що предметом позову є встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю, поділ спільної сумісної власності, визнання недійсним договору дарування, за яким ОСОБА_2 відчужено на користь ОСОБА_3 земельну ділянку із кадастровим номером :04:022:0046, площею 0,09 га, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва будинок.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Ураховуючи, що зазначене вище майно земельна ділянка та розташований на ній об`єкт незавершеного будівництва, входить до предмету спору щодо поділу спільної сумісної власності, в ході якого заявник також має намір визнати недійсним правочин щодо подальшого відчуження ОСОБА_2 земельної ділянки на користь її матері, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову, які просить заявник.

Так, невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити в подальшому виконання рішення суду у випадку задоволення позову в разі подальшого відчуження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спірного майна, поділ якого, як спільної сумісної власності, є предметом спору.

З огляду на наведене, вказані заходи забезпечення позову у вигляді заборонити вчиняти будь-які дії щодо об`єкту незавершеного будівництва відповідають заявленим вимогам, тобто безпосередньо пов`язані з майбутнім предметом спору, є співмірними та необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Судом також ураховано, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову має тимчасовий характер та не перешкоджатиме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим особам використовувати спірне нерухоме майно.

При цьому, оскільки частка в праві спільної власності на нерухоме майно, на яке претендує заявник, не виділена в окремий об`єкт нерухомого майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість накладення арешту на все спірне майно.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.06.2022 року у справі № 331/2182/20.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 7 статті 153 ЦПК України про забезпечення позову або відмову у забезпеченні суд постановляє ухвалу.

Крім того, суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки саме лише накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та завдання йому збитків.

Керуючись статтями 149, 152, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

З метою забезпечення позову заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо об`єкту незавершеного будівництва, будинку, будівельних матеріалів, які знаходяться на земельній ділянці із кадастровим номером :04:022:0046, у тому числі отримувати документи для введення такого будівництва в експлуатацію, реєструвати право власності на об`єкти незавершеного будівництва, нові об`єкти та вчиняти інші будь-які юридично значущі дії, що стосуються об`єкта будівництва на земельній ділянці із кадастровим номером :04:022:0046 та самої земельної ділянки

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник-1: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Боржник-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Г.В.Висоцька