441/1691/22 2/441/142/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позов мотивує тим, що вона є власником 1/2 частки вказаного житлового будинку, у якому зареєстрований, але з квітня 2022 року фактично не проживає її колишній зять ОСОБА_2 . Друга половина будинку не зареєстрована ні за ким. Вказала, що реєстрація відповідача створює їй труднощі в оформленні субсидії, оплаті комунальних послуг, створюються перешкоди у володінні та розпорядженні її майном в цілому. З покликанням на порушення своїх прав як власника майна, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Шачіна Н.М. подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, з мотивів, наведених у ньому, просила розглянути справу за її та позивачки відсутності (а.с. 30).

Відповідач в підготовче та судові засідання не з`являвся, 17.02.2023 подав письмову заяву, у якій просив судове засідання відкласти, у зв`язку із можливістю звернення ним за правовою допомогою, ознайомлювався з матеріалами справи (а.с. 34-35).

Оглянувши заяви представника позивачки, відповідача, матеріали цивільної справи № 441/121/13- ц (пров. № 2/441/216/2013), вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України передбачено, що власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім"ї.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

За положенням ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

За положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З оглянутої в суді цивільної справи № 441/121/13- ц (пров. № 2/441/216/2013) убачається, що 26.06.2013 розірвано шлюб між дочкою позивачки ОСОБА_3 та відповідачем.

Із позовної заяви, копій Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2004, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6831750, будинкової книги, вбачається, що позивачці на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5, 6, 7, 9-14).

Із наданої на вимогу суду відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ГУДМС України у Львівській області № 7595 від 26.12.2022, Витягу Городоцької міської ради Львівської області про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 447 від 31.05.2022 убачається, що у спірному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8, 26).

З позовної заяви, долучених до справи актів фактичного проживання від 27.04.2022 р., 01.08.2022 р., 07.11.2022 р., видно, що зареєстрований у вищезазначеному житловому будинку ОСОБА_2 в ньому не проживає без поважних причин, місце його проживання невідоме (а.с. 16-18).

Позивачка зверталась до Городоцької міської ради Львівської області із заявою про зняття ОСОБА_2 із зареєстрованого місця проживання, що по АДРЕСА_1 , однак, їй було відмовлено, що підтверджується копією листа № 610/03-23 від 24.04.2023 (а.с. 45-46).

Відповідач, як колишній член сім`ї позивачки втратив право на користування будинком, оскільки він вже не є членом її сім`ї, тобто підстави, які були підставою для встановлення сервітуту припинились. Таким чином, інтереси позивачки, як власника житла та користувача цим житлом, перевищують інтереси колишнього члена сім`ї, у якого припинилися правові підстави користування чужим майном.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у Постанові від 08.02.2023 у справі № 491/57/22 (провадження № 61-12367св22).

Власник відповідно до положень ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Оскільки, відповідач вибув із належного ОСОБА_1 житлового будинку, в якому зареєстрований, більше одного року без поважних причин у ньому не проживає, в будинок не навідується, витрат на утримання житла не несе, обгрунтованих заперечень по суті позову суду не надав, позивачка, як власник житла, вправі вимагати визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а отже, суд приходить переконання про задоволення позову.

Крім того, суд в порядку ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача в користь позивачки 992 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, с у д, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ,зареєстрованої по по АДРЕСА_1 , 992 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.