ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1095/23 Справа № 265/6629/21 Суддя у 1-й інстанції - Костромітіна О.О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2022 року в цивільній справі номер 265/6629/21 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області звернулось Акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 16.09.2019 року.

Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100000,00 гривень, з можливістю його корегування, зі сплатою відсотків за використання кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (37,2% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4%).

Відповідач не сплачував своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у відповідача утворилося прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором, яке сягнуло понад 90 днів, у зв`язку із чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, уся заборгованість за кредитом стала простроченою.

31.07.2021 року позивачем направлено повідомлення «пуш» щодо істотного порушення умов договору та про необхідність погашення суми заборгованості, однак відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу».

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» станом на 04.08.2021 року становить 18644,02 грн, яка складається із: загального залишку заборгованості (тілом кредиту) - 18644,02 грн; заборгованості за пенею та комісією - 0,00 гривень, а також суму судового збору у розмірі 2270,00 гривень.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських

послуг «Monobank» від 16 вересня 2019 року - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» 16 вересня 2019 року у розмірі 18644,02 гривень, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом.

Розстрочено ОСОБА_1 сплату стягнутої з нього заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18644,02 гривень, на 12 місяців рівними частинами по 1553,67 гривень кожного місяця, які зобов`язано сплачувати до 25 числа кожного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Із вказаним рішенням суду не погодилося АТ «Універсал Банк», подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та не розстрочувати відповідачу ОСОБА_1 сплату стягнутої заборгованості.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що винесене на підставі неповного та необ`єктивного з`ясування обставин справи, а також наявних доказів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність розстрочення виконання рішення суду тільки на підставі пенсійного посвідчення де вказано, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Задовольняючи клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції не встановив чи лікується відповідач на момент винесення рішення взагалі, скільки часу йому потрібно для закінчення лікування і скільки коштів відповідач витрачає на лікування.

Відповідачем не доведено, що в разі розстрочки виконання рішення він зможе добровільно виконати судове рішення в зазначений ним період.

Зазначає, що незадовільний майновий стан не є підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки при користуванні кредитними коштами відповідач повинен був враховувати розмір своїх доходів та усвідомлювати, що він несе зобов`язання щодо їх повернення.

Відповідачем не було здійснено жодного платежу у розмірі 1553,67 грн, які він повинен був сплачувати до 25 числа кожного місяця відповідно до рішення Орджонінкідзевського районного суду м. Маріуполя від 17 лютого 2022 року.

Від відповідача ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року відновлено втрачене судове провадження №2/265/234/22 по цивільній справі №265/6629/21 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2022 року (а.с. 28-34).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2022 року встановлено наступні обставини: на підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Також він визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Таким чином, ОСОБА_1 підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за наведеним договором належним чином не виконав.

Відповідач ОСОБА_1 довічно є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, а також з того, що відповідач є інвалідом 2 групи, має тяжке захворювання, тому доцільним буде розстрочення виконання рішення суду та сплату стягнутої з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18644,02 гривень, протягом 12 місяців рівними частинами.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16 вересня 2019 року - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» 16 вересня 2019 року у розмірі 18644,02 гривень, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом.

Розстрочено ОСОБА_1 сплату стягнутої з нього заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18644,02 гривень, на 12 місяців рівними частинами по 1553,67 гривень кожного місяця, які зобов`язано сплачувати до 25 числа кожного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на наведене, судовим рішенням в частині позовних вимог про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. Доводів щодо незаконності судового рішення в цій частині позивач не наводить.

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» фактично не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині розстрочення відповідачу ОСОБА_1 стягнутої з нього заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18644,02 гривень.

Перевіряючи законність судового рішення в цій частині, апеляційний суд виходить з наступного.

Розстрочка виконання рішення це надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені строки.

Відповідно до ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про надання відповідачу ОСОБА_1 розстрочку по сплаті заборгованості за договором про надання банківських послуг, суд першої інстанції правильно встановив та врахував, що відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання довічно, через тяжке захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , та дійшов висновку про доцільність розстрочення виконання рішення суду та сплати стягнутої з ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.09.2019 року у розмірі 18644,02 гривень, протягом 12 місяців рівними частинами по 1553,67 гривень кожного місяця, які зобов`язати сплачувати до 25 числа кожного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції не встановив чи лікується відповідач та скільки коштів він витрачає на лікування тощо, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ці факти не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, та невпливають на можливість розстрочки виконання судового рішення, оскільки інвалідність ІІ групи передбачає стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Інші, наведені в апеляційній скарзі, доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність винесеного рішення.

Підстав для його скасування не вбачається.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в

повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати Акціонерного товариства «Універсал Банк» по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 лютого 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: