справа № 752/3143/21 головуючий у суді І інстанції Ольшевська І.О.
провадження № 22-ц/824/4563/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача ПАТ «СК «Євроінс Україна» 50 804 грн. 28 коп. матеріальної шкоди, з яких: 36 680 грн. - відшкодування за автомобіль, 3 000 грн. - відшкодування витрат на залучення експерта, пеня - 8 832 грн., 3% річних - 1 691 грн. 29 коп., інфляція за період прострочення - 600 грн. 96 коп.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 5 000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 листопада 2019 року на 231 км. автодороги Виступовичі-Тернопіль-Могилів-Подільський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля марки «ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. 28 листопада 2019 року учасниками пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) та окремо 29 листопада 2019 року ОСОБА_1 повідомлено ПрАТ «СК «Євроінс Україна», де була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу № АО/2128634, із наданням усіх копій документів, що стосуються даної пригоди. Також, позивачем було подане повідомлення № 27422 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілої особи від 03 грудня 2019 року. Відповідно до листа ПрАТ «СК «Євроінс Україна» від 09 січня 2020 року за вих. №609/ДВЗ, вбачається, що страхова компанія не може визнати заявлену подію страховою та здійснити виплату страхового відшкодування за витрати на пошкоджений транспортний засіб. На підставі витребуваних з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» документів було здійснено звернення до органів Національної поліції з приводу вказаної ДТП. За результатами проведеної перевірки винесено довідку (ЄО №32607 від 07 липня 2020 року), відповідно до якої слідчий відділ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області не вбачає підстав для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так як згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/674 від 22 липня 2020 року тілесні ушкодження відсутні. 18 серпня 2020 року ОСОБА_1 повторно направлено заяву про здійснення страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Листом від 19 жовтня 2020 року вих. № 2458/1/ДВЗ ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 було фізично знищено. Позивач звернувся до оцінювача ОСОБА_3 , яким було зроблено звіт про оцінку автомобіля №А12-191 від 07 квітня 2022 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ-21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 внаслідок ДТП прирівнюється до його ринкової вартості на момент ДТП і складає 54 680 грн. Витрати на залучення оцінювача склали 3 000 грн. Враховуючи, що залишки автомобіля були реалізовані за 18 000 грн., фактична сума матеріального збитку складає 36 680 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Євроінс Україна» суму майнової шкоди у розмірі 36 680 грн., витрати на залучення експерта у розмірі 3 000 грн., пеню у розмірі 8 832 грн. 03 коп., 3 відсотки річних у розмірі 1 691 грн. 29 коп. та інфляційні втрати в розмірі 600 грн. 96 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «СК «Євроінс Україна» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач ПАТ «СК «Євроінс Україна» зазначає, що учасники події скористалися правом на оформлення ДТП без виклику компетентних органів МВС України та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), що мала місце 28 листопада 2019 ро на автодорозі Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, 231 км. 03 рудня 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок пошкодження транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відшкодування витрат на лікування в результаті отриманих тілесних ушкоджень в результаті ДТП. Відтак, з наданих документів вбачається, що в результаті ДТП позивачу було завдано шкоду, заподіяну здоров`ю, що підтверджується наданими самим же позивачем документами, зокрема довідкою медичного закладу «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Черкаси» ОСОБА_4 встановлено діагноз: деформація зв`язок шийного відділу хребта, гіпертонус м`язів шийного відділу хребта. Таким чином, зважаючи на положення п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», оскільки, в результаті ДТП були травмовані люди (позивач), учасники події не мали права складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), та зобов`язані були звернутися до Національної поліції, для оформлення наслідків ДТП. Визначаючи розмір реальної вартості втраченого майна, суд першої інстанції повинен був субсидіарно застосувати положення п. 30.2 ст. 30 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», у якому закріплено, що шкода відшкодовується як різниця між вартістю транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до та після ДТП. Відповідач вказує, що такий спосіб визначення розміру страхового відшкодування, у випадку фізичного знищення автомобіля, є обґрунтованим, адже забезпечує справедливий баланс між інтересами страховика винної у ДТП особи та потерпілим (позивачем), оскільки запобігає від необґрунтованого збагачення останнього. На підтвердження вартості транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням аварійних пошкоджень, позивач вказує на те, що він реалізував пошкоджений транспортний засіб за 18 000 грн. Однак, підтвердження факту реалізації транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у пошкодженому стані за 18 000 грн. не є належним доказом визначення вартості вказаного автомобіля у після аварійному стані. З наданих позивачем доказів не вбачається можливим встановити технічного стану, в якому відчужувався транспортний засіб «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 (чи знаходився автомобіль в первісному стані після ДТП, чи розукомплектовувався/доукомплектовувався, чи відчужувався вже відновленим після ДТП), що в свою чергу може суттєво вплинути на його вартість та подальшу частку відповідальності апелянта. Крім того, пояснення ОСОБА_5 , надані 15 квітня 2022 року адвокату Черниченку Є.М., не є належним доказом у розумінні ЦПК України, оскільки не є оціненою шкодою в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» (п. 22.1. ст. 22). У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 р. (справа № 369/11812/18) зазначено, що позивачем має бути доведена вартість залишків працездатних та ліквідних складових автомобіля, який зазнав ушкоджень. Проте, матеріали справи не містять будь-яких даних щодо результатів діагностування технічно справних складників на спеціалізованому для вказаного автомобіля підприємстві автосервісу, на підставі яких встановлюється вартість технічно справних складників. Відповідач зазначає, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна», як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, є особою, зобов`язаною відшкодувати завдані в результаті ДТП збитки відповідно до положень та у спосіб, передбачений Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ». Таким чином, позивачем не доведено належними доказами вартості транспортного засобу у пошкодженому (післяаварійному) стані. Також, відповідач зазначає, що вимоги позивача щодо стягнення 3 000 грн. витрат на залучення експерта є необґрунтованими, оскільки ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» містить вказівку про те, що відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи (дослідження) проводиться страховиком лише у випадку, якщо представник страховика не з`явився протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП до місцезнаходження пошкодженого майна. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що скаржник виконав свій обов`язок, передбачений п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», та направив 29 листопада 2019 року свого представника (експерта ОСОБА_3.) до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує про те, що не зважаючи на наявність рішення органу Національної поліції по проведеній перевірці та встановлення факту, що позивач тілесні ушкодження не отримав, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовило у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 , чим грубо порушено Закон України «Про ОСЦПВВНТЗ» та поставлено під сумнів механізм прямого врегулювання страхових спорів в порядку складання Європротоколу. Позивач зазначає, що ним в повному обсязі були виконані вимоги щодо досудового врегулювання спору у відповідності до вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а зазначені відповідачем обставини не відповідають дійсності та направлені на заведення суду в оману. Крім того, страховик не виконав покладені на нього законом зобов`язання та не визначив розмір збитків. Окрім того, не прийняв жодних дій для встановлення завданих збитків позивачу. З урахуванням зазначеного, позивач з метою визначення об`єктивного матеріального збиту самостійно звернувся до оцінювача з метою здійснення оцінки транспортного засобу. Автомобіль позивач продав після повідомлення страховика про виплату відшкодування. Однак, замість виплати позивач отримав відмову у її здійсненні. Після продажу автомобіля новий власник розпочав його ремонт. Позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта є безпідставними.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 28 листопада 2019 року на 231 км. автодороги Виступовичі-Тернопіль-Могилів-Подільський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного ОСОБА_1 автомобіля марки «ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

28 листопада 2019 року учасниками пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Форд Ф-150», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № АО/2128634.

29 листопада 2019 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомлено про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою.

До повідомлення були додані пояснення обставин настання та схематичне зображення ДТП, копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, паспорта, посвідчення водія, ідентифікаційного номера, європротокол, поліс страхування № ЕР-141233548 ОСОБА_1 в ПрАТ «СК «Універсальна».

29 листопада 2019 року до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» ОСОБА_1 була подана заява про страхове відшкодування.

29 листопада 2019 року провідним фахівцем відділу аварійних комісарів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» ОСОБА_3. складено акт огляду транспортного засобу №А12-191.

Також, позивачем було подане повідомлення №27422 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілої особи від 03 грудня 2019 року.

До повідомлення були додані: довідка медичного закладу «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Черкаси», відповідно до виписки якої ОСОБА_1 встановлено діагноз: деформація зв`язок шийного відділу хребта, гіпертонус м`язів шийного відділу хребта; довідка приватної клініки «ДокторПРО», відповідно до виписки якої ОСОБА_1 встановлено діагноз: посттравматичний міозит правої литки; квитанція за оплату послуг невропатолога в ТОВ «ДокторПРО» та ліків, придбаних у ТОВ «Ваша Аптека».

Листами від 09 січня 2020 року № 609/ДВЗ та № 610/ДВЗ позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за заявами про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою та про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілої особи.

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За результатами проведеної перевірки винесено довідку про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_1 (ЄО №2484 від 04.03.2020), відповідно до якої у зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення, слідчий відділ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області не вбачає підстав для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так як згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/674 від 22 липня 2020 року на час судово-медичного огляду ОСОБА_1 зовнішніх ознак тілесних ушкоджень не виявлено. Вказані в наданих на експертизу документах діагнози (довідка медичного закладу «Третя міська лікарня швидкої медичної допомоги м. Черкаси» та довідка з приватної клініки «Докторпро») при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймаються.

18 серпня 2020 року позивач повторно звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про здійснення страхового відшкодування за витрати на пошкоджений транспортний засіб «ВАЗ-21150» д.н.з. НОМЕР_1 .

Листом від 21 жовтня 2020 року № 702-ЮР позивача було повідомлено про відсутність підстав для перегляду раніше прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача в частині стягнення суми спричиненої шкоди з страхової компанії.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 116 ЦК України визначено, що майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона має право вимагати від заподіювача шкоди повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18, від 03 червня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц , провадження №14-316цс18).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказує про те, що 28 листопада 2019 року на 231 км. автодороги Виступовичі-Тернопіль-Могилів-Подільський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля марки «ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження.

28 листопада 2019 року учасниками пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) та окремо 29 листопада 2019 року ОСОБА_1 повідомлено ПрАТ «СК «Євроінс Україна», де була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

На неодноразові звернення до страховика ОСОБА_1 отримав відмову, яка мотивована тим, що оскільки в результаті ДТП було заподіяно шкоду життю та здоров`ю, тобто були травмовані люди, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мали права складати Європротокол та в такому випадку мали б звернутись до органів НПУ для оформлення ДТП, а, відтак, страхова компанія не може визнати заявлену подію страховою та здійснити виплату страхового відшкодування за витрати на пошкоджений транспортний засіб.

Відповідно до звіту №А12-191 про оцінку автомобіля ВАЗ-21150 реєстраційний номер НОМЕР_1 вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , як власнику зазначеного автомобіля, прирівнюється до його ринкової вартості на момент ДТП та складає 54 680 грн.

Відповідно до п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Згідно пп. 3 п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 та 30 цього Закону.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З матеріалів справи вбачається, що під час дорожньо-транспортної пригоди 28 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 був травмований.

Про зазначені обставини позивач повідомив страхову компанію в повідомленні № 27422 від 03 грудня 2019 року, вказавши у відповідній графі повідомлення, що його здоров`ю було завдано шкоди (а.с. 145). Вказане підтверджується наданими медичними документами (а.с. 146).

У відповідності до наданого суду висновку спеціаліста в області судово-медичної експертизи від 22 липня 2020 року № 02-01/674, ОСОБА_1 повідомив експерту, що саме 29 листопада 2019 року він отримав ушкодження в результаті ДТП. За меддопомогою звертався до приватної клініки «Доктор ПРО». Діагностовано «Посттравматичний міозит правої литки» (а.с. 155).

За змістом до п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники пригоди не мають права на складення європротоколу за умови наявності травмованих в результаті події осіб, незалежно від тяжкості отриманих травм.

В порушення зазначених норм закону, позивач, будучи потерпілим не викликав на місце події працівників поліції, та за відсутності до того необхідних підстав, скористався складанням європротоколу.

В даному випадку, складений сторонами пригоди протокол, за відсутності в останніх такого права в силу закону, свідчить про недопустимість такого протоколу, як доказу, через що він не може бути прийнятий судом до уваги.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Зі змісту звіту №А12-191 про оцінку автомобіля ВАЗ-21150 реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 114 016 грн. 99 коп., що перевищує розмір матеріального збитку у сумі 54 680 грн., який є вартістю даного автомобілю до ДТП. Відтак, ремонт вказаного автомобіля вважається економічно необґрунтованим.

Враховуючи зазначене, у відповідності до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізичного знищеним. Зазначене підтверджується доводами позивача та не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

На підтвердження вартості транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням аварійних пошкоджень, позивач вказує на те, що він реалізував пошкоджений транспортний засіб за 18 000 грн., а, відтак, з урахуванням вказаної суми страховик повинен відшкодувати фактичну суму матеріального збитку у розмірі 36 680 грн. (54 680-18 000).

Разом з тим, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, позивачем на підтвердження факту реалізації транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у пошкодженому стані за 18 000 грн. не надано жодних належних та допустимих доказів.

З наданих позивачем доказів не вбачається факту відчуження транспортного засобу в пошкодженому стані.

Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про реєстрацію автомобіля «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 15 квітня 2022 року його власником є позивач ОСОБА_1 .

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , що були відібрані адвокатом Черниченком Є.М. вбачається, що пошкоджений автомобіль «ВАЗ 2115» був переданий йому ОСОБА_1 за 18 000 грн. Жодних правочинів між ними не укладалось.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що саме позивач залишився власником автомобіля «ВАЗ 2115», а його домовленість з ОСОБА_5 про передачу автомобіля за 18 000 грн. ніяким чином не може підтверджувати ні факту продажу, ні вартості даного автомобіля в пошкодженому стані.

Пояснення ОСОБА_5 в даному випадку не є належним доказом у розумінні ЦПК України, оскільки не свідчать про оцінену чи визначену договором вартість пошкодженого транспортного засобу. Сума в 18 000 грн., вказана свідком не є оціненою вартістю в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 22.1. ст. 22).

На зазначені обставини обґрунтовано посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року (справа № 369/11812/18) зазначено, що позивачем має бути доведена вартість залишків працездатних та ліквідних складових автомобіля, який зазнав ушкоджень. Зазначена обставина має значення у зв`язку з тим, що власнику транспортного засобу, який вважається знищеним, відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди з вирахуванням отриманого власником такого транспортного засобу страхового відшкодування.

Зважаючи на вищевикладене, ПрАТ «СК «Євроінс Україна», як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, є особою, зобов`язаною відшкодувати завдані в результаті ДТП збитки відповідно до положень та у спосіб, передбачений Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Оскільки позивачем не доведено належними доказами вартості транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у пошкодженому (післяаварійному) стані, висновки суду щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 36 680 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Оскільки позивачем не доведено суму завданої йому майнової шкоди, а вимоги щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційні втрати є похідними від завданої шкоди, то такі вимоги також не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення з відповідача 3 000 грн. витрат на залучення експерта, з наступних підстав.

Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, оцінювачем ОСОБА_3 , за заявою ПрАТ «СК «Євроінс Україна», 29 листопада 2019 року був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , результати якого викладені в Акті огляду транспортного засобу.

Зі змісту ст. 34 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»» вбачається, що відшкодування потерпілому витрат на проведення експертизи (дослідження) проводиться страховиком лише у випадку, якщо представник страховика не з`явився протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП до місцезнаходження пошкодженого майна.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що страховик виконав свій обов`язок та направив 29 листопада 2019 року свого представника (експерта ОСОБА_3.) до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не відповідають фактичним обставинам справи, судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення в задоволеній частині позовних вимог з прийняттям постанови по суті вимог позивача в цій частині.

В частині відмови в задоволенні позову рішення суду сторонами не оскаржується, а, відтак, в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ПАТ «СК «Євроінс Україна» сплатило судовий збір у розмірі 1 362 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, сплачений ним судовий збір підлягає стягненню на його користь з позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року в частині задоволених вимог скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», місце знаходження: вул. Велика Васильківська, 102, м. Київ, ідентифікаційний код - 22868648, судовий збір у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Мережко М.В.