ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/981/23

Головуючий у першій інстанції Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/677/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

при секретарі: Шапко ВІ.М.

Сторони:

позивач: Чернігівська міська рада,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 лютого 2023 року.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року Чернігівська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 кошти у розмірі 171416 грн 24 коп та 2684 грн витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення чинного законодавства України відповідачка, як користувач земельної ділянки площею 0.1040 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :02:024:0044), не уклала охоронний договір на частину пам`ятки археології (дана умова передбачена рішенням Чернігівської міської ради від 25.06.2019 №43/VII та п.15 Договору №4533 оренди земельної ділянки від 01.10.2019) та не зареєструвала в державному реєстрі речових прав право оренди на вказану земельну ділянки. В період з 15.02.2018 по 31.10.2019 включно здійснювала безоплатне користування земельною ділянкою, що призвело до безпідставного збереження нею грошових коштів у сумі 171 416 грн 24 коп.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 лютого 2023 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради 147 903 грн 39 коп. у відшкодування плати на користування земельною ділянкою і 2 315 грн 75 коп. у відшкодування сплаченої суми судового збору, а всього 150 219 грн 14 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення змінити, стягнувши з неї на користь Чернігівської міської ради 46 620 грн 94 коп. у відшкодування плати за користування земельною ділянкою за період з 15.02.2018 по 30.09.2019.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що до відповідача перейшло користування земельною ділянкою, яка знаходиться безпосередньо під об`єктами нерухомого майна, що згідно з матеріалами справи становить 0,0331 га, і саме з цієї площі слід здійснювати розрахунок суми за користування земельною ділянкою, а не з площі 0,1040 га, як просить позивач.

Чернігівська міська рада у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 15.02.2018 між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що складається з основної будівлі з прибудовами літ. «А-1», «А1», «А2», «А3», «А4», «А5» загальною площею 224.7 м2 і складу-гаражу літ. «Б-1», «Б1» загальною площею 71.6 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці площею 0.1040 га, що має кадастровий номер :02:024:0044 (а.с. 7, 16-18).

Відповідно до Витягу з технічної документації нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:024:0044, становить 2 275 436 грн 80 коп. (а.с. 8).

Рішенням Чернігівської міської ради № 43/VІІ-12 від 25.06.2019 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано відповідачці в оренду земельну ділянку строком до 25.06.2024, з умовою укладення охоронного договору на частину пам`ятки археології та використання існуючої будівлі без проведення земляних робіт; цим рішенням встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою на рівні 6 % її нормативної грошової оцінки (а.с. 21).

01.10.2019 сторони уклали Договір оренди земельної ділянки № 4533, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0.1040 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації об`єктів нерухомості основної будівлі з прибудовами та складу гаража) з кадастровим номером :02:024:0044 строком до 25.06.2024, зі сплатою орендної плати в розмірі 6,0 % нормативної грошової оцінки землі (а.с. 33).

Статтями 125, 126 ЗК України передбачається, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

За змістом ст.206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Частиною 4 ст.2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Тому відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати за своїм змістом розглядають, як кондикційні.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За приписами глави 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. В цьому разі фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 ст.1212 ЦК України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача про стягнення з відповідачки компенсації не отриманої плати за фактичне користування земельною ділянкою за період з 15.02.2018 по 30.09.2019 є такою, що ґрунтується на законі, оренда плата має визначатися, виходячи з 4 % нормативної грошової оцінки землі; щодо вимоги про стягнення з відповідачки грошової компенсації за жовтень 2019 року суд зазначив, що з 01.10.2019 користування земельною ділянкою відбувається на підставі укладеного сторонами Договору оренди земельної ділянки № 4533.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, які узгоджуються з приписами законодавства та матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки протирічать п. 1.2 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2018 року, укладеного між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 .

Керуюсь ст. 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: