Справа № 175/1003/23
Провадження № 2/175/317/23
РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретареві Бабко-Малої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Обухівської селищної ради про встановлення факту родинних відносин

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою в порядку провадження, в якій просить встановити факт, що він є племінником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача адвокат Трофименко В.В. у судове засідання не з`явився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутність, у задоволенні позовних вимог підтримував, та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій повністю визнає позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як встановлено в судовому засідання та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

Дітей та чоловіка ОСОБА_3 за життя не мала.

Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,0562 га. (кадастровий номер :02:003:0536) та земельну ділянку площею 0,1500 га. (кадастровий номер :02:003:0537), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначену спадщину, прийняв позивач ОСОБА_1 шляхом подання заяви від 17.02.2022 р. до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, прийняв племінник померлої ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68579466, та наявною в матеріалах спадкової справи заявою останнього.

Проте, 23.12.2022 року Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом заявнику було відмовлено з тієї причини, що неможливо документально підтвердити родинні відносини між померлою ОСОБА_3 та її племінником - ОСОБА_1 .

Позивач та нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори вжили всіх можливих заходів щодо досудового збору документів (доказів), які б допомогли документально підтвердити родинні відносини між померлою ОСОБА_3 та її племінником - ОСОБА_1 , проте дані заходи позитивних результатів не дали.

Довідкою Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 1585 від 21.12.2022 року про відсутність актового запису про народження гр. ОСОБА_5 (де зазначено про відсутність запитуваної інформації та направлено до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, 43а, проте остання установа перенаправила заявника за належністю до Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації (де мали б зберігатися запитувані дані).

Довідкою Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації № С-2633/0/217-22 від 15.11.2022 року про відсутність відомостей про підтвердження факту народження гр. ОСОБА_5 .

Саме в Державному архіві Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації мали б зберігатися запитувані відомості, але «книги реєстрації актів цивільного стану надійшли на зберігання до архіву не в повному обсязі».

Той факт, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3 , підтверджується нижчевикладеним:

- батько Позивача ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_3 є рідною сестрою батька Позивача, та їх по-батькові збігаються;

- вказані родинні відносини підтверджується спільними сімейними світлинами.

Оскільки дана ситуація позбавляє Позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину з подальшим оформленням правовстановлюючих документів на себе, суд вважає, що єдиним правовим способом поновлення порушеного права є, згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, встановлення судом факту, що має юридичне значення.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Від встановлення вказаного факту родинних відносин, залежить право на вступ у спадщину та подальше розпорядження майном на свій власний розсуд.

Встановлення факту того, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), є племінником ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявнику необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після її смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.

В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення факту, який має юридичне значення» №5 від 25.05.1998 р. роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Тому суд, вважає можливим встановити факт родинних відносин між заявником та померлою.

Керуючись ст.ст. 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1265, 1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Обухівської селищної ради про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), є племінником ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко