ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року місто Чернівці справа №727/8117/20

провадження №22-ц/822/300/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гінінгера А.З.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Музика Максим Петрович на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 січня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, ухвалене під головуванням судді першої інстанції Ярема Л.В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг.

Посилався на те, що 30 травня 2015 року ОСОБА_3 видано на його ім`я довіреність із повноваженнями вести її справи з питань спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітки ОСОБА_4 . Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М за № 22247.

11 жовтня 2017 року між сторонами укладено договір надання юридичних послуг між фізичними особами, відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах угоди, ОСОБА_2 зобов`язався надати ОСОБА_3 юридичні послуги щодо захисту інтересів ОСОБА_3 з будь-яких питань, в тому числі з питань спадкування після смерті тітки відповідачки ОСОБА_4 . Пунктом 1.2 договору вказано, що на підтвердження факту надання послуг відповідно до умов Договору, сторони керуються результатом розгляду справи №500-17-092316-168, в якій ОСОБА_3 була позивачем, рішенням суду провінції Квебек (Канада) щодо оскарження від імені останньої заповіту, вказаного у позові або визначається від кінцевої, отриманої визначеної спадком суми (за згодою сторін за межами судового процесу).

Згідно п.4.1 договору визначено розмір плати за надання послуг, яка становила 20% від виграної суми (отриманих коштів за заповітом) та/або від суми будь-якої винагороди, отриманої за заповітом, а також п.5.1 договору визначено, що відповідачка здійснює оплату за договором одноразово в безготівковій та/або готівковій формі в строк 3 днів.

У ОСОБА_3 наявне рішення суду провінції Квебек округу Монреаль від 01 листопада 2017 року у справі 500-17-092316-168. Підготовку даного судового процесу, підшукання адвоката, збір усіх необхідних доказів, складання процесуальних документів здійснював саме ОСОБА_2 .

Вказаним рішенням скасовано останній заповіт спадкодавця ОСОБА_4 , відтак, спадкування здійснювалося за передостаннім заповітом, який був посвідчений на користь ОСОБА_3 . Вказане рішення не оскаржувалося, набрало законної сили, що і надало право ОСОБА_3 успадкувати належне їй майно після смерті тітки.

Зазначає, що в листі від 18 серпня 2015 року, який адресований ОСОБА_3 адвокатами, яких він підшукав для останньої, міститься посилання на представництво інтересів ОСОБА_3 саме ним, а також в листі від 09 серпня 2016 року висловлюється необхідність особистої участі ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_2 на офіційних процедурах в Канаді з приводу питань спадкування.

На підтвердження мінімальної суми, яку отримала у спадок ОСОБА_3 після смерті тітки, у нього наявна виписка з рахунку померлої на час смерті, відповідно до якої в 2015 році на рахунку спадкодавця було 465 489 тисяч канадських доларів.

Вважає, що сума винагороди на підставі п. 4.1 договору мала б становити 93097,8 канадських доларів, яка є мінімально можливою, не є остаточною і має бути уточнена після подання доказів зі сторони ОСОБА_3 . Неможливість подання повної суми успадкованого майна викликана особливостями законодавства Канади і конфіденційністю даної інформації. Така сума коштів є мінімумом, який отримала ОСОБА_3 у справі оскільки вказані кошти перебували на рахунку померлої після її смерті та очікували на розпорядження ними після вирішення спадкової справи.

Вважає, що він виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, а тому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість в сумі 93097,8 канадських доларів, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на момент пред`явлення позову становить 1 968 087 грн. 49 коп., а також покласти на ОСОБА_3 судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Повний текст рішення складено 26 січня 2023 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Музика М.П., в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 16 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Посилається на те, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що суддя по справі порушила вимоги ст.145 ЦПК України щодо ухвалення рішення в нарадчій кімнаті. Зокрема, не зачитала короткий текст рішення 16 січня 2023 року, тобто в день виходу до нарадчої кімнати, а текст короткого та повного тексту рішення з`явився в ЄДРСР 13 лютого 2023 року, а 07 лютого 2023 отримано копію сканованого рішення суду, то в цей період з 16 січня по 07 лютого 2023 року суддя Ярема Л.В. в порушення правил таємниці нарадчої кімнати ухвалила 66 ухвал.

Вказує, що суд першої інстанції посилається на Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», однак сторонами не вказувалось, що ОСОБА_2 діяв як адвокат і в укладеному між сторонами договорі не міститься посилань на те, що такий договір укладений між адвокатом та клієнтом, а навпаки договір має назву про надання юридичних послуг між фізичними особами.

Зазначає, що в матеріалах справи наявні докази, що ОСОБА_2 представляв інтереси ОСОБА_3 , зокрема офіційні органи Канади та провінції Квебек визнавали в особі ОСОБА_2 офіційного представника ОСОБА_3 на підставі довіреності та на підставі договору про надання юридичних послуг і таке представництво не передбачає отримання будь якого додаткового дозволу. Представництво ОСОБА_2 інтересів ОСОБА_3 підтверджується рядом процесуальних документів, виданих уповноваженими органами Канади і на території Канади його представництво не ставиться під сумнів.

Таким чином, надавати юридичні послуги можуть не тільки адвокати. Також сама ОСОБА_3 неодноразово на різних стадіях визнавала той факт, що ОСОБА_2 являється її представником і підтвердженням цьому є ряд документів наявний в матеріалах справи.

Сам факт скасування довіреності свідчить про те, що відповідачка намагалась уникнути виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_2 .

Посилання суду на отримання переказів не заслуговує на увагу, оскільки суд не дослідив факти отримання будь-яких переказів, мету їх отримання та цілі, оскільки ці кошти були витрачені саме в інтересах ОСОБА_3 , а саме для її проживання на території Канади та для виконання доручень по веденню справи.

Вказує, що ними не заперечується факт участі канадських адвокатів у розгляді справи судом провінції Квебек, оскільки саме за допомогою ОСОБА_2 велись всі комунікації ОСОБА_3 із канадським адвокатським об`єднанням.

Судом першої інстанції вказано, що факт укладення договору не доведено, однак судом не враховано: реальний факт надання послуг в період починаючи з 2015 року; участь ОСОБА_2 у всіх стадіях розгляду справи; отримання ним свідоцтва про смерть спадкодавця в інтересах ОСОБА_3 , що фактично лягло в основу всього подальшого процесу; визнання самою ж ОСОБА_3 , що ОСОБА_2 є її представник; факт надсилання ОСОБА_3 на електронну адресу ОСОБА_2 підписаного примірника договору, з чим суд безпосередньо ознайомився на стадії дослідження доказів та не надав цьому будь-якої належної оцінки.

Щодо посилання судом першої інстанції на те, що позивачем не доведено суму спадку яку отримала відповідач, то ними неодноразово зазначалось про готовність збільшення чи зменшення позовних вимог, якщо відповідачкою буде надано підтвердження отримання іншої суми спадку аніж тієї яка вказана у виписці з рахунку померлої.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Гінінгер А.З., просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає твердження позивача, наведені в апеляційній скарзі, необґрунтованими.

Вказав, що позивач з відповідачем є знайомими досить тривалий час і між ними існували дружні відносини, у зв`язку з цим сторони ознайомлені із життєвими обставинами один одного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у Канаді померла тітка відповідачки, яка заповіла своє майно ОСОБА_3 . У зв`язку із спором із доглядальницею будинку для літніх людей стосовно спадщини померлої ОСОБА_3 ініціювала у Канаді судовий спір щодо оскарження заповіту.

З 2014 року у Канаді проживає ОСОБА_2 , який там переховується від правоохоронних органів України. Оскільки ОСОБА_2 проживає в Канаді, не мав будь-якого правового статусу і права на роботу, мав достатньо вільного часу у 2015 році, запропонував ОСОБА_3 на дружній основі виконати доручення ОСОБА_3 відвезти листа, подзвонити адвокату, тощо.

ОСОБА_3 у 2015 році надала довіреність позивачу аби той провів попередню зустріч із канадським адвокатом ОСОБА_5 та дізнався про умови співпраці, передав адвокату документи. Для виконання цього доручення, ОСОБА_2 родиною ОСОБА_3 перераховувалися гроші на такі витрати.

Інтереси ОСОБА_3 у справі в Канаді представляв Деніс Лапьєр, який надавав консультації з питань судового спору, готував всі документи, і надавав всі юридичні послуги.

Із законодавства Канади вбачається, що у провінції Квебек Канади особа, яка не є адвокатом, не може надавати юридичні послуги третім особам.

Позивачем не надано жодних доказів з приводу надання йому дозволу на роботу в Канаді чи право надавати там юридичні послуги.

В кінці 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стався конфлікт, після якого вони припинили спілкування.

Щодо стосується договору надання юридичних послуг, на який як на підставу для стягнення коштів посилається позивач, то такий договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами, тобто цей договір регулює відносини, що виникають виключно після дати його укладення, тобто після 11 жовтня 2017 року. В матеріалах справи немає жодного доказу того, що позивачем починаючи з 11 жовтня 2017 року надавалися будь які юридичні послуги і надана копія такого договору не була жодним чином засвідчена.

Відповідач стверджує, що нею не підписувались жодні договори з позивачем, позивачем оригінал такого договору не було надано суду, оскільки позивач посилався на підписання вказаного договору у електронній формі, однак таке твердження не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Також позивачем не надано жодних доказів щодо отриманої відповідачем суми за заповітом, а тому не відомо яким чином позивачем визначено ціну позову.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

30 травня 2015 року ОСОБА_3 видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою вона уповноважила ОСОБА_2 вести її справи, з будь-яких питань, в тому числі з питань спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітки ОСОБА_4 , одержувати у будь-яких поштових відділеннях поштові перекази, листи, що надходитимуть на її ім`я від будь-яких підприємств, установ та організацій, яка посвідчена приватним нотаріусом Шкляр М.М. зареєстрованої в реєстрі за № 22247 (том 1 а.с.7).

Відповідно до довіреності, представникові також надано право ведення від її імені переговорів та попереднього узгодження всіх процедурних питань, замовляти та одержувати у відповідних органах та організаціях необхідні документи, запити, звернення, листи, подавати та підписувати всі документи, які необхідні для виконання повноважень, в тому числі заяви, отримувати будь-які довідки та інші оформлені та її ім`я документи, технічну документацію, свідоцтва, державні акти (дублікати документів), узгоджувати всі питання, які можуть виникнути в процесі реалізації повноважень, сплачувати належні платежі, в тому числі якщо вони будуть передбачені умовами цивільно-правового договору, вимогами чинного законодавства, отримувати належні їй гроші (том 1 а.с.7, том 3 а.с.57-59).

Позивач в обґрунтування та на підтвердження своїх позовних вимог посилається на договір надання юридичних послуг між фізичними особами від 11 жовтня 2017 року (том 1 а.с.9-11, 12-14).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього з будь-яких питань, в тому числі з питань спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_4 в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та господарських судах загальної юрисдикції провінції Квебек ( Канада), надалі іменується послуги, а замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

В пункті п 1.2 договору зазначено, що на підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг відповідно до умов цього договору, сторони керуються результатом розгляду справи №500-17-092316-168, рішенням суду провінції Квебек (Канада) щодо оскарження від імені замовника заповіту, вказаного у позові або визначається від кінцевої, отриманої визначеної спадком суми (за згодою сторін за межами судового процесу).

Відповідно до п.2.1 послуги надаються шляхом усного та письмового консультування, складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв; надання послуг щодо захисту інтересів замовника в органах судової влади. Строк надання послуг починається з моменту підписання цієї угоди та триває до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

В пункті 4.1 договору вказано, за надані послуги замовник виплачує виконавцеві плату в розмірі: 20% від виграної суми (отриманих коштів за заповітом) та/або від суми будь-якої винагороди, отриманої за заповітом.

Пунктом 5.1 договору визначено, що замовник здійснює оплату за договором одноразово в безготівковій та/або готівковій формі в строк 3 днів.

В пункті 8.1 договору вказано, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє за умовами електронного листування.

Діючи на підставі довіреності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в її інтересах, отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_6 ( том 3 а.с.52-54).

Як вбачається із листів, ОСОБА_2 приймав участь у спілкуванні з адвокатами Олексюк О.В., на його електронну адресу адвокати надсилали листи що стосувалися справи ОСОБА_3 , також в листі від 09 серпня 2016 року адвокати зазначають, яка роль ОСОБА_2 у підготовці справи: «присутність Вашого українського представника пана Андрія Лоцмана є також потрібною, щоб допомогти Вам з розумінням процесу та допомогти Вам у мовних питаннях».

Від імені відповідачки на адресу ОСОБА_2 через платіжну систему Moneygram перераховувались кошти: 31 липня 2015 року у сумі 600 USD, 05 серпня 2015 року у сумі 600 USD, 11 вересня 2015 року у сумі 500 USD, 29 лютого 2016 року в сумі 500 USD, 21 серпня 2015 року в сумі 500 USD, 11 серпня 2015 року в сумі 500 USD, 11 серпня 2015 року в сумі 600 USD, що слідує із витягів - інформації про проведені операції у АТ КБ «Приватбанк» за грошовими переказами та квитанціями (том 1 а.с.166-168, 244).

06 листопада 2017 року довіреність скасована на підставі заяви, що вбачається із витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі довіреностей № 35172904 (том 2 а.с.170).

Встановлено, що інтереси відповідачки у справі щодо оскарження заповіту після смерті її тітки ОСОБА_4 представляв адвокат Denis A.Lapierre із адвокатського об`єднання Sweibel Novek, зокрема: надавав юридичні консультації та юридичні послуги, готував процесуальні документи під час судового розгляду, що слідує із листа-договору про надання юридичних послуг від 18 серпня 2015 року та іншими листами адвокатського об`єднання Sweibel Novek від 09 серпня 2016 р. (том 1 а.с.15-20, 21-22).

Факт надання адвокатських послуг Олексюк О.В. адвокатським об`єднання Sweibel Novek підтверджується наданими відповідачкою процесуальними документами у справі №№500-17-092316-168: первинною заявою ОСОБА_3 щодо процедури анулювання двох останніх заповітів, повісткою до суду, зміненою первинною заявою щодо процедури анулювання двох останніх заповітів, заочне рішення суду від 19 червня 2017 року, виписка з рахунку, з якої вбачаються витрати на адвоката ( том 1 а.с.172-196, а.с.197-224 ).

Відповідно до рішення Верховного суду провінції Квебек від 01 листопада 2017 року у справі №№500-17-092316-168 щодо нерухомого майна покійної ОСОБА_7 , де позивачкою була ОСОБА_8 , адвокатом якої зазначений у рішенні Деніс А.Лапіерре СВІБЕЛ НОВЕК, дата слухання 25 жовтня 2017 року, задоволено позов частково із доповненнями, визнано недійсним заповіт покійної ОСОБА_9 , складений 05 грудня 2012 року, визнано законним заповіт покійної ОСОБА_7 , складений 22 грудня 2009 року та постановив, що розпорядження майном покійної ОСОБА_10 повинно здійснюватись відповідно до умов Заповіту, складеного 22 грудня 2009 року, відповідачка повинна надати позивачці інвентарну відомість майна покійної з усіма обліково-звітними та супровідними документами, всі позасудові витрати позивачки, що виникли в результаті розгляду позову в суді, повинні бути сплачені за рахунок майна покійної ( том 1 а.с.23-42).

Мотиви та доводи, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права переглядаючи основне рішення

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції відповідає в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено укладення договору про надання юридичних послуг між фізичними особами від 11 жовтня 2017 року та надання відповідачці юридичних послуг за вказаним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Як вбачається з тексту позовної заяви, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг від 11 жовтня 2017 року. Також позивач в позовній заяві посилався на те, що він надавав відповідачці послуги за довіреністю від 30 травня 2015 року.

Згідно з частинами першою, третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Колегія суддів зазначає, що довіреність звернена до третьої особи, з якою представник буде вчиняти правочини від імені особи, яка видала довіреність. Довіреність підтверджує наявність повноважень у представника, свідчить, що у представника та особи, яку він представляє, виникли відносини представництва, і представник діє легітимно від імені особи, зазначеної в довіреності.

Відповідно до частини першої статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Частиною першою статті 1002 ЦК України передбачено, що повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно з частиною першою статті 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

Відповідно до статті 1006 ЦК України повірений зобов`язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

За змістом вказаних норм матеріального права довіреність та договір доручення є документами, які посвідчують права представника під час вчинення ним певних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, що 30 травня 2015 року ОСОБА_3 видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою вона уповноважила ОСОБА_2 вести її справи, з будь-яких питань, в тому числі з питань спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітки ОСОБА_4 , одержувати у будь-яких поштових відділеннях поштові перекази, листи, що надходитимуть на її ім`я від будь-яких підприємств, установ та організацій, яка посвідчена приватним нотаріусом Шкляр М.М. зареєстрованої в реєстрі за № 22247 (том 1 а.с.7).

На підставі вказаної довіреності ОСОБА_2 здійснив наступні дії:

-отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_6 (т.3 а.с.52-54);

-підшукав юридичну компанію для надання відповідачки юридичних послуг по справі оскарження заповіту ОСОБА_10 , що вбачається з листа юридичної компанії «Свібел Новек» від 19 серпня 2015 року, адресованого ОСОБА_3 (т.1 а.с.1820), від 09 серпня 2016 року (т.1 а.с.22).

Вказана довіреність не містить положень про оплату ОСОБА_2 виконання свого обов`язку за договором доручення, а тому вимоги позовної заяви про стягнення коштів за виконання роботи по договору доручення від 30 травня 2015 року є безпідставними.

В матеріалах справи міститься також копія договору про надання юридичних послуг між фізичними особами від 11 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_3 (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) (том 1 а.с.9-11, 12-14).

Представник позивача стверджував, що вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом сканування та електронної переписки, в яких сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору.

Представник відповідачки заперечував укладання зазначеного договору.

Оскільки обидві сторони знаходяться за межами України, доступ до їхніх електронних скриньок знаходиться тільки у них, то суд позбавлений можливості оцінити копію договору на предмет його укладення.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено виконання послуг за вказаним договором.

За своєю правовою природою договір про надання юридичних послуг є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).

Отже, договір про надання юридичних послуг, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.

Так, пунктом 1.1 договору передбачено, що виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього з будь-яких питань, в тому числі з питань спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_4 в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та господарських судах загальної юрисдикції провінції Квебек ( Канада), надалі іменується послуги, а замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

В пункті п 1.2 договору зазначено, що на підтвердження факту надання виконавцем замовнику послуг відповідно до умов цього договору, сторони керуються результатом розгляду справи №500-17-092316-168, рішенням суду провінції Квебек (Канада) щодо оскарження від імені замовника заповіту, вказаного у позові або визначається від кінцевої, отриманої визначеної спадком суми (за згодою сторін за межами судового процесу).

Відповідно до п.2.1 послуги надаються шляхом усного та письмового консультування, складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв; надання послуг щодо захисту інтересів замовника в органах судової влади. Строк надання послуг починається з моменту підписання цієї угоди та триває до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

В пункті 4.1 договору вказано, за надані послуги замовник виплачує виконавцеві плату в розмірі: 20% від виграної суми (отриманих коштів за заповітом) та/або від суми будь-якої винагороди, отриманої за заповітом.

Пунктом 5.1 договору визначено, що замовник здійснює оплату за договором одноразово в безготівковій та/або готівковій формі в строк 3 днів.

В пункті 8.1 договору вказано, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє за умовами електронного листування.

Отже, договором про надання юридичних послуг встановлений строк його дії, з моменту підписання та до повного виконання зобов`язань.

Таким чином, договір набрав чинності 11 жовтня 2017 року (момент підписання) та діяв до винесення судом позитивного рішення про визнання заповіту недійсним, тобто до 01 листопада 2017 року.

В період дії даного договору позивачем будь-яких послуг відповідачці не було надано.

Встановлено, що всі процесуальні документи, пов`язані з розглядом справи в суді про визнання заповіту недійсним, та представлення інтересів відповідачки в суді здійснювала юридична компанія «Свібел Новек».

З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про безпідставність позовних вимог.

Є вірними доводи апеляційної скарги про безпідставність посилання в рішенні суду першої інстанції на Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Проте, ці доводи не спростовують висновок суду про недоведеність позовних вимог та не впливають на правильність рішення.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати, оскільки вступна та резолютивна частини рішення не були проголошені 16 січня 2023 року, електронний примірний вступної та резолютивної частини та повний текст рішення створено суддею в один день, 13 лютого 2023 року, та у цей же день відправлено до Єдиного Державного реєстру судових рішень, а тому вважає, що суд у період з 16 січня 2023 року по 13 лютого 2023 року перебував у нарадчій кімнаті та не мав права приймати участь у розгляді інших справ і ухваленні інших судових рішень, що свідчить про незаконність ухваленого судом рішення.

Відповідно до частини першої статті 245 ЦПК України під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи.

Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Отже, за змістом положень указаної норми права у випадку відкладення складання судом першої інстанції повного тексту судового рішення вимога про складання і підписання повного рішення саме в нарадчій кімнаті не передбачена, оскільки указані дії відбуваються після закінчення судового засідання у справі, а відповідно поза межами нарадчої кімнати.

Колегією суддів встановлено, що 16 січня 2023 року суддею було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. Дана обставина підтверджується звукозаписом протоколу судового засідання.

Сам по собі факт внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень судового рішення у цій справі, через певний проміжок після ухвалення рішення по суті, з урахуванням положень статті 245 ЦПК України, не є порушенням таємниці нарадчої кімнати.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Щодо розподілу судових витрат

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України зазначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням приписів цієї норми, підстав для розподілу судових витрат немає, а судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню, оскільки суд залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 січня 2023 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Музика Максим Петрович залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 02 травня 2023 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.М.Литвинюк

І.Б.Перепелюк