Справа № 643/3354/23
Провадження № 2-о/643/147/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177, 318 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 в особі представника заявника - адвоката Царьова Романа Валерійовича, заінтересована особа Харківська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Царьов Р.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно мешкав однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , понад 37 років разом до часу її смерті.

Заява мотивована тим, що, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на підставі заповіту від 18.10.2022 року, відповідно до якого останній все своє майно, де б таке не було та з чого воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_4 , а у разі його смерті до відкриття спадщини, неприйняття ним спадщини або відмови від її прийняття, вказане майно заповів ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . Покійний ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно мешкав однією сім`єю із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , понад 37 років разом до часу її смерті.

Отже, ОСОБА_1 необхідно встановити факт постійного проживання однією сім`єю більше 37 років разом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до абзацу першого п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Згідно вимог ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Дана заява складена з порушеннями вимог, передбачених ст. ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

Так, пунктами 5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у шлюбі.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17 червня 2020 року у цивільній справі № 755/18012/16-ц (провадження № 61-40658св18).

Тому з урахуванням викладеного заявнику необхідно зазначити посилання на докази, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами, з урахуванням позиції Верховного суду по справі № 759/4596/18 від 25.04.2019 року та вимог ст. 74 СК України.

Суд звертає увагу на те, що у заяві заявник в особі свого представника просить встановити факт не стосовно заявника ОСОБА_1 безпосередньо, а у теперішньому часі стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на час подання заяви є померлими особами.

Крім того, представник заявника не вказує про те, чи є інші спадкоємці за законом чи за заповітом у померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх місця перебування та проживання за наявності.

Одночасно у заяві не зазначається мета встановлення факту, з чого складається маса спадкового майна, де воно саме розташоване та чи оспорюється факт родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вимога про зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту є обов`язковою, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, так як встановлення юридичного факту має відбуватися лише з метою захисту чи визнання конкретного права заявника. Від мети встановлення юридичного факту також залежить коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі.

Також, у заяві не зазначена конкретна мета встановлення вказаного факту в контексті того, що згідн ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не є підставою для виникнення у них права на спадкування за законом у першу чергу на підстав ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, метою фізичної особи звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог ст. 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки.

У судовому порядку встановлюються лише ті факти, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, однак у даній заяві не зазначено виникнення, зміна або припинення яких саме конкретних особистих чи майнових прав заявника залежить від встановлення факту і для охорони яких саме конкретно прав та інтересів заявника або створення умов здійснення яких особистих немайнових чи майнових прав подано до суду вказану заяву, з огляду на те, що суду не надано постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У матеріалах заяви відсутні будь-які посилання щодо спадкоємців ОСОБА_3 першої, другої чи третьої черги, а особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років є спадкоємцями четвертої черги, тому з огляду на черговість одержання права на спадкування, заявнику пропонується уточнити мету встановлення вказаного факту та визначитись з колом спадкоємців.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що інститут спільного проживання осіб, як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Сімейним кодексом України2004 року і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. Сімейний кодекс Українибув прийнятий 10.01.2002. Згідно Прикінцевих положень вказаного кодексу, він набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. З вступом у дію Сімейного кодексу України втрачає чинність Кодекс про шлюб та сім'ю України. Згідно Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він набирає чинності з 01.01.2004. Зазначене вище передбачено п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги щодо періоду проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю, враховуючи те, що інститут спільного проживання осіб однією сім`єю може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року.

Також в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, матеріали справи не містять підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Оскільки, заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати заявнику строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185, 318 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника заявника - адвоката Царьова Романа Валерійовича, заінтересована особа Харківська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини - залишити без руху.

Надати заявнику ОСОБА_1 в особі представника заявника - адвоката Царьова Р.В.строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. У спосіб на виконання даної ухвали суду, заявнику необхідно подати відповідну заяву, підписану власноруч, з додатками через канцелярію суду (два екземпляри), або направити засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Поліщук