У х в а л а

02 травня 2023 року

м. Київ

справа № 757/10025/21-ц

провадження № 61-5967 ск 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Національного банку України про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 про призначення судово-економічної експертизи у цивільній справі № 757/10025/21-ц задоволено.

Призначено судово-економічну експертизу у справі № 757/10025/21-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Національного банку України про стягнення збитків, на вирішення якої поставлено наступні питання: у якому розмірі документально підтверджується вартість корпоративних прав позивачів, з урахуванням вартості чистих активів публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» станом на 24 грудня

2015 року; у якому розмірі документально підтверджується вартість корпоративних прав акціонерів, з урахуванням вартості чистих активів Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» станом на 20 лютого

2018 року; чи підтверджується документально розмір збитків, понесених акціонерами публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» внаслідок віднесення публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації станом на 20.02.2018 року з урахуванням вартості чистих активів станом за 24 грудня 2015 року.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ( 03057, м. Київ, вул. Смоленська,6).

Постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року апеляційну скаргу Національного банку України залишено без задоволення. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року залишено без змін.

У квітні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга державного Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 23 березня 2023 року у вищезазначеній справі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційну скаргу слід повернути особі, що її подала, з таких підстав.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша

статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою та третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня

2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію),

у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Як убачається із матеріалів касаційного провадження, касаційна скарга Національного банку України подана через засоби поштового зв`язку та підписана ОСОБА_5 , на підтвердження повноважень якого додана виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань та розпорядження Національного банку України про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань від 12 лютого

2021 року.

Разом з тим, аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Гончара В. М. діяти від імені Національного банку України упорядку самопредставництва,

а тому вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга не підписана.

За таких обставин, ураховуючи відсутність доданих до касаційної скарги доказів на підтвердження повноважень Гончара В. М. діяти від імені

Національного банку Україниу порядку самопредставництва, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявникові з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Національного банку України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року повернути особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько