КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №760/5739/23 Головуючий у суді І інстанції Коробенко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Драченка Владислава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року про відмову у видачі судового наказу у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, яким просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13 березня 2023 року і до досягнення ними повноліття.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 рокуу видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, адвокат Драченко Владислав Вікторович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , 16 травня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до заяви про видачу судового наказу правила альтернативної підсудності, відповідно до яких позовна заява про стягнення аліментів може бути подана за місцем проживання чи перебування позивача.

Вказував, що згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3009- від 02.12.2021: фактичне місце проживання ОСОБА_1 - квартира АДРЕСА_1 , тому представник апелянта вважає, що належним судом для розгляду вказаної справи за правилами альтернативної підсудності є Солом`янський районний суд міста Києва.

Представник апелянта вважає, що суд першої інстанції при вирішення питання про видачу судового наказу порушив норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , станом на 13 квітня 2023 року зареєстрованим не значиться, що відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, що має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Встановлено, що звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заявниця зазначила, що адресою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що 16 березня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. звернувся із запитом до Державної міграційної служби України про отримання інформації про місце реєстрації відносно ОСОБА_2 (а.с. 18).

05 квітня 2023 року на адресу Солом`янського районного суду м. Києва надійшла відповідь Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 28.03.2023 № 6.2-4545/6-23, з якої вбачається, що зазначені у запиті відомості стосовно ОСОБА_2 , зокрема відсутність дати народження, місця народження, не дають змогу ідентифікувати, та як наслідок, здійснити перевірку зазначеної особи за обліками ДМС (а.с. 21-22).

Відповідно до відповіді № 30273 від 13.04.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , не знайдено (а.с. 23).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що заява про видачу судового наказу подана з дотриманням правил альтернативної підсудності, так як у заявниці відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3009- від 02.12.2021 фактичне місце проживання заявниці знаходиться в Солом`янському районі міста Києва, правового значення у даному випадку не має, так як підставою для відмови у видачі судового наказу стала не норма, зазначена у п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України (суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності), а саме ч. 9 ст. 165 ЦПК України (у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу), і вказана апелянтом обставина не була підставою для відмови у видачі судового наказу.

Приписи ч. 9 ст. 165 ЦПК України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положенням ст. 162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності (п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України), а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у видачі судового наказу та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Драченка Владислава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено «22» серпня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник