Справа № 727/2780/23
Провадження № 2/727/729/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Черні-вецької міської ради, про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного вихо-вання дитини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з відповідачем 24.10.2002 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 -лась донька - ОСОБА_4 .

Позивач вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні харак-тери та погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та суперечки, що призвело до втрати почуття поваги та кохання, без яких сімейне життя неможливе.

ОСОБА_1 просив розірвати шлюб, укладений 24.10.2002 року між ним та ОСОБА_3 , а також встановити факт, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує двох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також залишити неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживати разом з ним на його самостійному вихованні та утриманні за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загаль-не позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з п.4 ч.6 ст.19 ЦПК України, малозначними справами є справи про розір-вання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провад-ження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.03.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запе-реченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, даною ухвалою було залучено до справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей Чернівецької міської ради.

Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги. Вказав, що його син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент подання позовної заяви досяг 17-річного віку, а тому, згідно чинного законодавства, має право сам вирішувати, з ким із батьків йому проживати. У зв`язку з викладеним, просив задовольнити його позовну заяву в частині розірвання шлюбу а також встановлення факту самостійного виховання та утримання лише відносно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_8 визнала у повному обсязі та пояснила, що внаслідок тривалих неприязних відносин їх сім`я розпалася, і вони втратили взаємні почуття любові та поваги. Тривалий час не підтримують сімейні стосунки та спільний побут. Крім того, після припинення сімейних відносин, їх спільні діти залишилися проживати разом з батьком, оскільки він кращим чином може забезпечити їх належне виховання та життя. Зазна-чила, що вона продовжує спілкуватися з дітьми, приймає участь у їх вихованні, але по-зивач має кращі умови для їх розвитку та життя, а тому ОСОБА_2 не заперечує проти визначення місця проживання дочки разом з батьком. Також наголосила, що вре-гулювати спір в добровільному порядку сторони не змогли, і наполягають, щоб спір було вирішено саме в судовому порядку.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, в судове засідання не з`явився, направив за-яву, згідно якої просив провести засідання без його участі та винести рішення відповід-но до вимог чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані позивачем документи і ма-теріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволен-ню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2002 року. Шлюб зареєстровано Санковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис №10 (а.с.12).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).

Між сторонами 23.02.2023 року було укладено нотаріально посвідчений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та виховання дітей, згідно п.1.1 якого місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьки визначили місце фактичного проживання батька, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.11).

На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони про-живають окремо та не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за за-хистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явле-ний одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що по-дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встанов-лені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх вста-новлення.

Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та запе-речення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розпо-ділити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання су-дового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випад-ків, встановлених цим Кодексом.

Отже, як встановлено судом, позивач та відповідач перебувають в зареєстрова-ному шлюбі, від шлюбних відносин в них народились дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає та перебуває по теперішній час на утриманні батька.

При цьому, судом встановлено, що відповідач не заперечує факту проживання та перебування на вихованні з батьком спільної дитини.

Однак, як встановлено судом, у позивача виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в по-дальшому виникають обставини у необхідності оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переко-нанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому до-слідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги часткове визнання позовних вимог матір`ю дитини, та ту обставину, що встановлення вищезазначеного факту необхідно позивачу для використання його права на отримання допомоги на дитину, суд вважає, що вимоги про встановлення факту перебування дитини на вихованні батька, підляга-ють задоволенню.

Тому, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для спра-ви, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для встановлення вказа-ного юридичного факту.

Вирішуючи позовну вимогу позивача про залишення дитини після розірвання шлюбу проживати з ним, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може ви-рішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір стосовно місця проживання їх спільної дитини після розірвання шлюбу, з метою вирішення якого сторони уклали нотаріально оформлений договір, яким визначили порядок та спосіб здійснення бать-ківських прав та визначили місця проживання та ви-ховання спільних дітей.

Разом з тим, сторони наполягають, щоб їх спір був вирішений саме в судовому порядку, з ухваленням відповідного рішення.

У зв`язку із вказаним, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишити прожива-ти із позивачем, на його самостійному вихованні, за адресою - АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 247, 259, 263, 265, 268, 274, 280 - 289 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання ди-тини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований 24.10.2002 року Санковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької об-ласті за актовим записом №10 - розірвати.

Залишити малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживати разом із батьком дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його самостійному вихованні та утриманні.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , самостійно виховує неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеля-ційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Є. Терещенко