04.05.2023 Єдиний унікальний номер 205/23/23
Справа № 205/23/23
Провадження 2-з/205/280/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 травня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Глух Т.В., ознайомившись із заявою представника позивача адвоката Зоц Анастасії Олексіївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова Ірина Юріївна, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана цивільна справа.

03.05.2022 року представник позивача адвокат Зоц А.О. через систему «Електронний суд» направила заяву про забезпечення позову, в якій вона просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 10.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Любимовою І.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 3698. Підставою забезпечення позову представником позивача зазначено те, що є ризик істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, оскільки відповідачі можуть переоформити вказану квартиру на третіх осіб.

Ознайомившись із змістом заяви та матеріалами цивільної справи, суд приходить до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-151 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом встановлено, що предметом позову є визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, який було укладено 10.12.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Любимовою І.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 3698.

Згідно із ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що між сторонами існує реальний спір, пов`язаний з визнанням договору дарування квартири, яка належить ОСОБА_3 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , недійсним, оскільки наявний зв`язок між вказаним представником позивача заходом забезпечення позову і предметом позову, спосіб забезпечення є співмірним, достатнім, пропорційним та доцільним заходом забезпечення з огляду на зміст заявлених позовних вимог, а невжиття заходів забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог може в подальшому унеможливити виконання рішення суду у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Зоц Анастасії Олексіївни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 10.12.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Любимовою І.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 3698.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Федотова В.М.

.