Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2173/22
Провадження № 2/376/208/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря Борисевич Д.Л.

розглянувши в місті Сквирі Київської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення зборгованності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором №Б/Н від 08.01.2015 в розмірі 16968,81грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2481грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.01.2015 ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.03.2020. Спадкодавцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 03.06.2021 позивачем була направлена претензія кредитора до Сквирської районної державної нотаріальної контори. 15.06.2021 позивач отримав відповідь на претензію від завідувача державної нотаріальної контори, з якої вбачається, що претензія банку нотаріусом отримана, проте у зв`язку з відсутністю реєтраційного запису про смерть спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась. В той же час, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 12.08.2022 до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Так, станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 08.01.2015 становить 16968,81 грн., та складається з наступного:12574,73 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 12574,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4394,08 грн. заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Оскільки відповідач вимоги претензії позивача не виконав, наявну заборгованість за кредитним договором останньому не повернув, АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з даним позовом.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк`до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так судом встановлено, що 08.01.2015 між ПАТ АТ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується встановленими судом обставинами відповідно до ухвали Сквирського районного суду Київської області від 24.02.2020.(а.с.65).

Позичальник ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату смерті його заборгованість перед позивачем за кредитним договором №б/н від 08.01.2015, згідно наданого до суду розрахунку, становить 16968,81 грн., та складається з наступного: 12574,73 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 12574,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4394,08 грн. заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Так, відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина 3 статті 1223 ЦК).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом встановленого законом строку (стаття 1270 ЦК) подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом цього ж строку він не заявив про відмову від неї.

За правилами статті 1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Статтею 1281 ЦК передбачено порядок пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців. За правилами цієї норми кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

На виконання вимог вищезазначеної норми закону, 03.06.2021 позивачем направлено претензію кредитора до Сквирської районної державної нотаріальної контори, в якій останній просив: повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника; включити його кредиторські вимоги в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком; надати відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже прийняли спадщину.

Згідно відповіді завідувача Сквирської державної нотаріальної контори №537/02-14 від 08.06.2021, претензія банку до спадкоємців померлого отримана, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась. В той же час, з за відсутності реєстраційного запису про смерть неможливо завести спадкову справу.(а.с.68)

12.08.2022 до спадкоємця ОСОБА_1 банком було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, проте ніяких дій вчинено не було.

Як встановлено з матеріалів справи, позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадщина відкривається з дня його смерті, проте позивач, в порушення вимог ст. 1281 ч.2 ЦК України, не пред`явив свої вимоги до спадкоємця ОСОБА_1 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Лише 12.08.2022 позивач пред`явив вимогу до спадкоємця ОСОБА_1 , шляхом направлення листа-претензії за адресою місця проживання останнього.

В той же час, 03.03.2020 позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Посилання в позовній заяві на те, що претензія кредитора Банком була направлена до нотаріальної контори не заслуговує на увагу, оскільки претензія не була прийнята через неналежне оформлення необхідних документів відповідно до Закону «Про нотаріат».

Окрім того, за змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Оскільки, ОСОБА_2 помер, то відповідати перед АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст.ст.1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняв після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.

Позивач зазначає, що спадкоємцем ОСОБА_2 в порядку ч.3ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач. На підтвердження даної обставини позивач в порядку забезпечення доказві просив витребувати інформацію про місце реєстрації ОСОБА_1 та довідку про складі сім`ї останнього.

Як вбачається з довідки Центру надання адміністративних послуг Сквирської міської ради від 21.04.2023 за №13-05/1089, ОСОБА_1 з 25.02.1998 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, судом враховується та обставина, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання Банку лише на факт проживання відповідача зі спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, укладеним 08.01.2015, як зі спадкоємця останнього, оскільки не надані докази на підтвердження того, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, відповідач є спадкоємцем померлого позичальника і прийняв у встановленому порядку спадщину.

За такого, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставіст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя І.Г.Батовріна