Провадження № 2/344/717/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про повернення сплаченого авансу, стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про повернення сплаченого авансу, стягнення судових витрат. Позовні вимоги мотивувала тим, що між нею та ФОП ОСОБА_2 , укладено в усній формі договір від 13.02.2022 року, про надання послуг декорування та флористичного оформлення бенкету (весілля). Вартість послуг згідно умовами усного Договору мала визначитись за один місяць до дати проведення весілля. Орієнтовна дата весілля, була 09.09.2022 року. 13.02.2022 року, за вимогою відповідача, вона здійснила передоплату згідно домовленості, в розмірі 2 000 грн. в готівковій формі безпосередньо в руки відповідача, які в подальшому були призначені для часткового покриття витрат, які будуть потрібні відповідачу для виконання умов договору, з урахуванням цієї суми до загальної вартості послуг. Форс мажорні обставити вони не обговорювали. Проте, 24.02.2022 року в Україні почалася повномаштабна війна та введено воєнний стан. Тому ними прийнято рішення скасувати святкування. 18.04.2022 року вона шляхом надсилання особистого повідомлення в соціальні мережі "Інстаграм" звернулася до відповідача, з проханням повернути кошти в розмірі 2 000 грн., які вона надала як передоплату на виконання договору, однак відповідачка запропонувала перенести дані кошти на оплату будь-якого іншого святкування або розробити подарунковий сертифікат на їх послуги. 21.04.2022 року вона звернулась до відповідача вкотре з проханням повернути кошти, однак відповідачка вказала, що кошти зможе повернути коли стабілізується ситуація в країні або коли закінчиться війна. 25.06.2022 року відповідачу була надіслана претензія про повернення коштів, однак відповіді у визначений претензією термін надано не було. Просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 2000 грн та витрати на правову допомогу в розімір 3 200 грн.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Частиною 3 ст. 635 ЦК України визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Суд зазначає, що договір купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами угоди укладено не було.

Позивач стверджує, що у лютому 2022 року між нею та відповідачем ФОП ОСОБА_2 було досягнуто усної домовленості, відповідно до якої, ФОП ОСОБА_2 зобов`язувалась надати послуги по оформленні: святкових столів для гостей, президії для наречених, святкової арки для церемонії розпису та стенду зі списками розсадки гостей.

Позивачка, як на підтвердження здійснення попередньої оплати надала до суду фотокопії переписки з інстаграм сторінки та претензію, з якою позивачка зверталась до відповідачки про повернення коштів (а.с.20-32, 10-16).

Однак, із даних копій переписки не вбачається момент передання грошових коштів, що є обов`язковою умовою для того, щоб договір вважався укладеним та для виникнення цивільно-правової відповідальності у відповідача.

Будь-який акт прийому-передачі коштів, або розписка в їх отриманні суду не надані.

Зі слів позивача будь-якої розписки про отримання коштів відповідач не писала.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може самостійно збирати докази що стосуються предмету спору.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Такий висновок суду ґрунтується на положеннях ст. ст. 77, 81 ЦПК України, а також на положеннях ст. 218 ЦК України, згідно якої заперечення факту виконання правочину повинно доводитися письмовими доказами, а рішення суду не може ґрунтуватися на свідченні свідків та на припущеннях.

Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджуються лише копією переписки з інстаграм сторінки, яка є неналежним доказом в розумінні вимог ЦПК України, а тому суд вважає позов необґрунтованим та приходить до висновку про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 546, 570, 626, 628, 635 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 10, 76-81, 263- 265, 268, 273, 180-282, 354 Цивільного-процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про повернення сплаченого авансу, стягнення судових витрат - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 08.05.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.