Номер провадження: 22-ц/813/5137/23
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю.,

учасники справи:

позивач Обслуговуючий кооператив «Середньофонтанський 19-В»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року , ухвалену у складі судді Домусчі Л.В., в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №522/17799/20 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» до ОСОБА_1 про стягнення боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви

У провадженні Приморського районного суду м.Одеса знаходиться справа за позовом Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Рішенням суду від 17.11.2021 року позов Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» задоволено.

23.12.2022 року ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив ухвалити по зазначеній справі додаткове рішення, в якому зазначити кожну комунальну услугу (подача холодної води, подача гарячої води, постачання електричної енергії, опалення, утримання будинку і прибудинкової території, утримання котельної, утримання ліфтів, вивіз сміття та побутових відходів, транспортування газу, утримання охорони будинку, авансові платежі на придбання газу), період часу, за якого утворилася заборгованість та розмір такої заборгованості, та період часу, за який утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 32 894,61 грн. Вважає, що судом не ухвалено рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №522/17799/20 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що ухвалив рішення в межах заявлених вимог, у відповідності з діючим законодавством, а також те, що зазначені у заяві обставини не є підставою для винесення додаткового рішення в розумінні ст.270 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити заявнику в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник скаржника подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити додаткове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 в повному обсязі та просив зазначити заборгованість за кожну надану житлово-комунальну послугу та період часу, за який така заборгованість утворилася.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що у судовому рішення не вказаний період часу, за який утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 32894 грн. 61 коп.; не вказана заборгованість за кожну надану житлово-комунальну послугу та період часу, за який така заборгованість утворилася; не вказаний період часу, за який утворилася загальна заборгованість за житлово-комунальні послуги. Таким чином, судом не ухвалено рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Окрім того, на теперішній час (тобто після ухвалення судом судового рішення) між сторонами у справі існують суперечності, щодо періоду часу стягнення заборгованості, так як ОК «Середньофонтанський 19-В» нараховує мені заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням уже стягнутої заборгованості. Ухвалою віл 08.02.2023 року Приморський районний суд м. Одеси відмовив у заловоленні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі посилаючись на те, що (далі дослівно) «... положеннями ст.270 ЦПК України не передбачено підстав для ухвалення додаткового рішення зазначення складових сум заборгованості...». Вважав, що ухвала суду від 08.02.2023 року постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та не відповідає обставинам справи. Так, судом першої інстанції при постановленні вказаної ухвали порушені такі норми права ??п.1ч. 1ст.270 ЦПК України, ??п.3ч.4ст.265, п. 1 ч.5ст.265 ЦПК України, ??ч.1ч.2ч.3ст.263 ЦПК України. Відповідно до вимог п.1ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Отже, вказана норма права на думку скаржника не конкретизує підстави для ухвалення додаткового судового, а посилається лише на те, що судове рішення повинне відображати висновки суду стосовно певної позовної вимоги. Тому висновок суду першої інстанції про те, що «... положеннями ст.270 ЦПК України не передбачено підстав для ухвалення додаткового рішення зазначення складових сум заборгованості...» - не ґрунтується на Законі. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлялися позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які

надаються скаржнику ОК «Середньофонтанський 19-В», а саме: - подача холодної води; подача гарячої води; постачання електричної енергії; опалення житла; утримання будинку і прибудинкової території; - утримання котельної; утримання ліфтів; вивіз сміття та побутових відходів; транспортування газу; утримання охорони будинку; авансові платежі на придбання газу. В рішенні суду зазначено про те, що скаржник не сплачував житлово-комунальні послуги, але не вказано: ??які саме послуги скаржник не сплачував, ??за який період часу ці послуги не сплачені; ?яка грошова сума (розмір) не сплачених коштів за кожною житлово-комунальною послугою. Якщо судом встановлена загальна заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 32894 грн. 61 коп., то судом встановлена й заборгованість за кожну житлово-комунальну послугу. Однак така заборгованість не зазначена у судовому рішенні. Тому на думку скаржника є законною заява про ухвалення додаткового рішення у справі. Окрім того, на теперішній час (тобто після ухвалення судом судового рішення) між сторонами у справі існують суперечності, щодо періоду часу стягнення заборгованості, так як ОК «Середньофонтанський 19-В» нараховує скаржнику заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням уже стягнутої заборгованості. Тому ухвалення додаткового рішення у справі є моєю законною вимогою, яка ґрунтується на Законі та підтверджується матеріалами справи: позовною заявою ОК «Середньофонтанський 19-В»; зміненою позовною заявою; розрахунками заборгованості за житлово-комунальні послуги; актами про виконані роботи з надання житлово-комунальних послуг.

Явка сторін

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду , прийняли участь у судовому засіданні підтримали свої вимоги.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Рішенням суду від 17.11.2021 року позов Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» заборгованість за надані послуги у розмірі 32 894,61 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.10.2022 року рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17.11.2021 року, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2021 року про виклик свідків, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2021 року про витребування доказів, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2021 року про витребування доказів залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 25.11.2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17.11.2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07.10.2022 року - відмовлено.

ОСОБА_1 23.12.2022 року звернувся до суду з заявою, в якій просив ухвалити по зазначеній справі додаткове рішення, в якому просив зазначити кожну комунальну услугу (подача холодної води, подача гарячої води, постачання електричної енергії, опалення, утримання будинку і прибудинкової території, утримання котельної, утримання ліфтів, вивіз сміття та побутових відходів, транспортування газу, утримання охорони будинку, авансові платежі на придбання газу), період часу, за якого утворилася заборгованість та розмір такої заборгованості, та період часу, за який утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 32 894,61 грн.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час рішення суду набрало законної сили, на підставі заяви представника позивача 21.01.2022 року видано виконавчий лист.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , останній просить суд ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити кожну комунальну послугу (подача холодної води; подача гарячої води; постачання електричної енергії; опалення; утримання будинку і прибудинкової території; утримання котельні; утримання ліфтів; вивід сміття та побутових відходів; транспортування газу; утримання охорони будинку; авансові платежі на придбання газу), період часу, за якою утворилась заборгованість, та розмір такої заборгованості, період часу, за який утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмір 32 894,61 коп.

Як встановлено з матеріалів цивільної справи, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, послуги з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 32 894,61 грн. Обґрунтування суми зазначено в мотивувальній частині рішення.

Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При ухвалені рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч.2 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України).

Тобто процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені ст.270 ЦПК України.

Суд зазначає, що зокрема положеннями ст.270 ЦПК України не передбачено підставою для ухвалення додаткового рішення зазначення складових сум заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, та те, що суд ухвалив рішення в межах заявлених вимог, у відповідності з діючим законодавством, а також те, що зазначені у заяві обставини не є підставою для винесення додаткового рішення в розумінні ст.270 ЦПК України, хоча можуть бути підставою для роз`яснення рішення при виконанні вимог ст.271 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне відмовити заявнику в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу суду стосовно відмови в ухваленні додаткового рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року залишити без змін. Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 травня 2023 року.

Судді