Справа № 645/435/23
Провадження № 2/645/250/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: позивач - НЕ XIAONIAN (не з`явився), представник відповідача ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень» Пелих Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 (НЕ XIAONIAN)звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ» на користь ОСОБА_1 середній зароботок за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1 724 900 грн. 58 коп., за весь період затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 31.03.2020 року по 11.11.2022 року, за 662 робочих дні, із розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 2605,59 грн., а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 10736 грн..

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 23.08.2002 року по 09.12.2019 року позивач ОСОБА_1 працював за строковим трудовим договором на посаді Генерального директора у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ», яке створене в результаті перетворення (зміни організаційно-правової форми) ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» та є його правонаступником. 09.12.2019 року Позивач був звільнений з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП, у зв`язку із закінченням строку трудового договору. В березні 2020 року позивач подав до суду позов до відповідача про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку в розмірі 1008856,64 грн., стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року, в розмірі 205841,61 грн., стягнення суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати у розмірі 1624,26 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 04.10.2022 року, позовні вимоги позивача були задоволенні та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» на користь ОСОБА_1 грошову компенсації за невикористану відпустку з індексацією доходу працівника, у зв`язку з порушенням строку її виплати у сумі 732 021 грн. 18 коп., середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року, у розмірі 200 630 грн. 43 коп. та судовий збір у розмірі 2 006 грн. 30 коп.

Повний розрахунок із позивачем було проведено лише 11.11.2022 року. Таким чином, відповідач допустив затримку розрахунку при звільненні, починаючи з дати звільнення та до дня фактичного розрахунку. А тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення відповідно до положень ст. 117 КЗпП України.

Позивач зазначає, що відповідач різними способами намагався затягнути розгляд справи у Фрунзенському районному суді м. Харкова, натомість позивач наполягав на якнайшвидшему розгляді справи. З огляду на зазначене та на те, що судом були задоволенні вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення за період з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року, та у зв`язку із порушенням відповідачем законодавства про оплату праці, позивач звернувся до суду із даною заявою та просить стягнути із відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 31.03.2020 року по 11.11.2022 року, за 662 робочих дні, із розрахунку середньоденного заробітку - 2605,59 грн., в розмірі 1724 900,58 грн..

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.02.2023 року було відкрито провадження по даній справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, враховуючи суму стягнення та розпочато підготовче провадження по справі.

Не погодившись із позовними вимогами представником відповідача ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» 14.03.2023 року було подано відзив на позовну заяву, який обгрунтовували тим, що розгляд цивільної справи № 645/1451/20 у Фрунзенському районному суді м. Харкова тривал з 23.03.2020 року по 09.06.2021 року - 14,5 місяців, розгляд апеляційних скарг тривав з 23.07.2021 року по 04.10.2022 року 14 місяців. 09.12.2019 року позивач виніс наказ про своє звільнення, проте не вжив жодних заходів щодо виконання головним бухгалтером підприємства наказу в частині проведення з ним розрахунків. Період затримки виплати компенсації за невикористану відпустку пов`язаний також з бездіяльністю самого позивача. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 2113625,43 грн. (1724900,59 грн. позовні вимоги за період з 31.03.2020 року по 10.11.2022 року + 205841,61 грн. перераховані відповідачем на поточний рахунок позивача 11.11.2022 року + 182883,24 грн., що перевищує розмір заборгованості із невиплаченої компенсації за невикористану відпустку 732021,18 грн., що є очевидно непропорційним наслідком правопорушення та несправедливим щодо роботодавця. Зазначили, що позивач отримав грошову компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток, за час затримки розрахунку при звільнення, у розмірі більшому ніж встановлено чинним законодавством України та визначено рішенням суду, у зв`язку із чим виникла заборгованість у загальному розмірі 182883,24 грн. (податок на доходи фізичних осіб та військовий збір), до теперішнього часу позивач не повернув/не перерахував відповідачу кошти в даному розмірі. 30.04.2022 року територія Відповідача була піддана ворожему артелерійському обстрілу, суттєві пошкодження були спричиненні будівлі виробничого призначення та відповідному обладнання, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір матеріальної шкоди/збитку в результаті збройної агрессії, завданої відповідачу, становить 40 702 457,18 грн., у зв`язку із чим підприємство опинилось у скрутному фінансовому становищі. Відновлювальні роботи по обладнанню та нежитлових приміщеннях наразі тривають. Вважають зазначений розмір середнього заробітку за час затримки при розрахунку непропорційним розміру невиплачених позивачу сум, який більш ніж в п`ять раз перевищує розмір заборгованості невиплаченої позивачу, очевидно непропорційним наслідком правопорушення та несправедливим щодо роботодавця. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

26.04.2023 року позивачем було надано відповідь на відзив, в якій він не погодився із запереченнями відповідача зазначеними у відзиві, вважав їх необгрунтованими, не підтвердженими належними і допустимими доказами. Зазначив, що виплату сум компенсації за невикористану відпустку покладено не на звільненого працівника, а на власника підприємства або уповноваженого ним органу. Зазначив, що судом було встановлено, що відповідачем не було виплачено позивачу всіх належних сум при звільненні, в строки визначені ст. 116 КЗпП, а саме не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником в повному обсязі у зазначені строки є підставою для відповідальності за ст. 117 КЗпП, за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок розміру суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також порядок обчислення, наведені представником відповідача у відзиві є невірними, містять хибні дати та дані. Звернув увагу, що події, що викликали даний спір, виникли до набуття відповідних змін у законодавстві, а саме з 09.12.2019 року. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

29.05.2023 року представником відповідача були подані заперечення проти приєднання відповіді на відзив від 25.04.2023 року до матеріалів справи.

07.06.2023 року представником відповідача були подані заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.06.2023 року було закрито підготовче провадження по даній справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» адвокат Пелех Л.Д. заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що з 23.08.2002 року по 09.12.2019 року позивач ОСОБА_1 працював у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ», яке створене в результаті перетворення (зміни організаційно-правової форми) ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» та є його правонаступником. З 20.02.2004 року - виконував обов`язки генерального директора вказаного підприємства, 26.12.2008 року ОСОБА_1 був призначений за строковим трудовим договором на посаду генерального директора. Зазначене підтверджується постановою Полтавського апеляційного суду від 04.10.2022 року, копією трудового договору від 10.12.2018 року, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Згідно копії наказу № 27-п від 09.12.2019 року позивача було звільнено з посади генерального директора, у зв`язку із закінченням строку трудового договору з 09.12.2019 року. (а.с.28-40)

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, зареєстрована юридична особа ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ», ідентифікаційний код 31632557, за адресою: м. Харків, вул. Свистуна,4.

Згідно трудового договору від 10.12.2018 року, укладеного між ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ та позивачем ХеСяонянь, який був принятий на посаду генерального директора до 09.12.2019 року, визначений розмір посадового окладу позивача, який становить 80000 грн. на місяць (а.с.28)

Згідно копії постанови Полтавського апеляційного суду від 04.10.2022 року вбачається, що апеляційні скарги ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ залишені без задоволення, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2021 року та додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.01.2022 року залишені без змін. (а.с.30-39)

З описової та мотивувальної частини зазначеної постанови встановлено, що з 23.08.2002 року по 09.12.2019 року позивач ОСОБА_1 працював у ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ», яке створене в результаті перетворення (зміни організаційно-правової форми) ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» та є його правонаступником. Позивач є громадянином Китайської Народної Республіки. З 20.02.2004 року - виконував обов`язки генерального директора вказаного підприємства, 26.12.2008 року ОСОБА_1 був призначений за строковим трудовим договором на посаду генерального директора. 09.12.2019 року позивач був звільнений на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП, у зв`язку із закінченням строку договору. Судом встановлено, що відповідач не заперечував, що в день звільнення ОСОБА_1 09.12.2019 року, з цим працівником не було здійснено остаточного розрахунку, зокрема не було здійснено виплати всіх належних йому сум відповідно до законодавства, а саме компенсації за невикористані відпустки. Середньоденна заробітна плата позивача складає 2605, 59 грн.. Суд апеляційної інстанції погодився із рішенням суду першої інстанції, що позивач обгунтовано вимагав виплати йому середнього заробітку за весь період затримки з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року, що становить 200630,43 грн. і законно прийняв рішення про стягнення із відповідача вказаної суми, а також щодо стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку в розмірі 732 021, 18 грн..

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що згідно платіжної інструкції № 2107 від 11.11.2022 року позивачу ОСОБА_1 підприємством відповідача було перераховано 732021,18 грн. компенсації за невикористану відпустку; згідно платіжної інструкції № 2108 від 11.11.2022 року позивачу ОСОБА_1 підприємством відповідача було перераховано 205841,61 грн. середній заробіток згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 04.10.2022 року; згідно платіжної інструкції № 2109 від 11.11.2022 року позивачу ОСОБА_1 підприємством відповідача було перераховано 2058,41 грн. відшкодування судового збору на підставі зазначеного рішення суду; згідно платіжної інструкції № 2110 від 11.11.2022 року позивачу ОСОБА_1 підприємством відповідача було перераховано 5000 грн. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Перерахування зазначених сум позивачу також підтверджується випискою по банківському рахунку позивача (а.с.13)

13.02.2023 року представник відповідача письмово звертався до позивача з проханням повернути на їх поточний рахунок 182883,24 грн. надміру перерахованих коштів (податку на доходи фізичної особи та військового збору).

Згідно висновку експертів № 20793/20794/21008/21292-21300/21301-21309 за результатами проведення комплексного будівельно-технічного, оціночно-будівельного та вибухотехнічного дослідження від 01.12.2022 року, встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику нерухомого майна (виробничих та офісних приміщень) внаслідок руйнування (пошкодження) за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті збройної агресії складає 28 723 137 грн.

Згідно висновку експерта № 20723/23540 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 30.11.2022 року, проведеного за заявою генерального директора ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ» встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Тойота Королла, державний номер НОМЕР_1 , визначеного ринковою вартістю транспортного засобу 171445,82 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мазда-6, державний номер НОМЕР_2 , становить 292992,09 грн..

Згідно висновку експерта № 20724/30492-30580 за результатами проведення товарознавчого дослідження від 30.11.2022 року, проведеного за заявою генерального директора ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА- ЮНЬ ЧЕНЬ» встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику поліграфічного обладнання ТОВ «ККП України-Юнь Чень», у зв`язку із пошкодженням в результаті збройної агресії, становить 11 514 882, 27 грн..

Згідно наказу № 31 від 01.03.2022 року «Про оголошення простою у зв`язку із введенням воєнного стану» , було оголошенно простій не з вину працівників ТОВ «ККП України-Юнь Чень» до особливого розпорядження та введено обмежувальні заходи для працівників підприємства з 01.03.2022 року до закінчення воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року» № 64/2022.

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст. 43 Конституції України).

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

В процесі судового розгляду було встановлено, що із позивачем не було проведено розрахунок в повному обсязі, що зокрема підтверджено рішенням суду від 09.06.2021 року залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 04.10.2022 року, згідно із якими на користь позивача було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» грошову компенсацію за невикористану відпустку з індексацією доходу працівника, у зв`язку з порушенням строку її виплати у сумі 732 021 грн. 18 коп., з урахуванням відрахування з неї прибуткового податку та обов`язкових платежів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія кольорової поліграфії Україна Юнь Чень» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 09.12.2019 року по 30.03.2020 року у розмірі 200 630грн. 43 коп., з урахуванням відрахування з неї прибуткового податку та обов`язкових платежів, а також судовий збір у розмірі 2 006 грн. 30 коп. та Відповідачем не заперечувалося, що в день звільнення ОСОБА_1 09.12.2019 року ТОВ «КОМПАНІЯ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ» з цим працівником не було проведено остаточного розрахунку, зокрема не було здійснено виплати всіх належних йому відповідно до законодавства сум, а саме компенсації за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З врахуванням наведеного обов`язок щодо виплати сум компенсації за невикористану відпустку покладена не на звільненого працівника, а на власника підприємства або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України (в редакції, що діяла на час виникнення спору) в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ний органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України (в редакції Закону від 01.07.2022 року) - у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що спірні правовідносини сторін виникли в грудні 2019 року, суд вважає за необхідне застосовувати ст. 117 КЗпП України, в редакції Закону, що діяв на той час.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст. 117, 237-1 КЗпП України роз`яснив, що згідно зі ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, в строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дні після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Середньоденна заробітна плата позивача в розмірі 2605,59 грн., була розрахована судом на підставі зазначеної постанови КМУ та підтверджується постановою Полтавського апеляційного суду від 04.10.2022 року.

Положеннями ч.3 ст. 2 ЦПК України встановлено, що до переліку основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено диспозитивність та змагальність сторін.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі непроведення розрахунку у зв`язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. У разі часткового задоволення позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду.

Право суду зменшити розмір середнього заробітку, який має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв`язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України.

Оскільки розрахунок з позивачем мав бути здійснений відповідачем 19 грудня 2019 року, то розрахунок відшкодування відповідно до статті 117 КЗпП України слід було виконати за період з 20 грудня 2019 року до 10.11.2022 року включно.

При розгляді цієї справи суд бере до уваги і такі обставини як розмір недоплаченої суми - 732021 грн., істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника (80000 грн.), суд також враховує суму середнього заробітку за час затримки при розрахунку - 200630,43 грн., яку позивач вже отримав на підставі рішенні суду, суму середнього заробітку розрахованого за 662 робочих дні в розмірі 1 724 900,58 грн. (662 х 2605,59грн.), яку позивач просить та на яку має право, але яка в декілька раз перевищує заборгованість 732021 грн., що не була своєчасно виплачена, період затримки в розрахунку, що тривав до закінчення розгляду спору судом, та вважає за необхідне застосувати принцип співмірності та зменшити розмір відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, судом враховується ті обставини, що підприємство відповідача зазнало збитків та руйнувань нежитлових приміщень та обладнання підприємства під час збройної агресії проти України, та з 01.03.2022 року знаходиться у простої.

Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні, за певних обставин, може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним, що може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець встановлює правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд вважає можливим зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника, з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 732021 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) зроблено правовий висновок, згідно якого суд має право зменшити розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, при цьому суду необхідно враховувати:1) Розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором.2) Період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;3) Ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника.4) Інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Представником відповідача зазначено, що погіршення фінансового стану, введення на території України воєнного стану, пошкодження приміщень та майна підприємства, оголошення простою, робота товариства в умовах обмеженого ведення господарської діяльності, непомірний розмір суми зобов`язання підприємства про сплату середнього заробітку призведе до збільшення фінансових боргів та не виконання зобов`язання перед іншими особами.

Враховуючи викладене, а також фактичні обставини, що виникли на підприємстві відповідача, для запобігання перетворенню стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на каральну санкцію, суд має право застосовувати право на її зменшення. Тому позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 732021 грн., суд вважає за можливе зменьшити суму заявлену в позові на суму виниклої та отриманої позивачем заборгованості за невокристані відпустки, яку своєчасно підприємство відповідача не виплатило, що буде відповідати принципам розумності, справедливості та пропорційності.

Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється судом у відповідність до положень ст.141 ЦПК України.

Судовий збір 1 0736,00 грн., сплачений Позивачем за подання позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні починаючи з 31.03.2020 року по 11.11.2022 року у розмірі 1724900,58 грн., який задоволений судом частково, стягується на його користь пропорційно задоволеним вимогам з ТОВ «КОМПАНІЇ КОЛЬОРОВОЇ ПОЛІГРАФІЇ УКРАЇНА-ЮНЬ ЧЕНЬ», в розмірі 4556 грн. 20 коп. (732021х10736:1724900,58).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-81, 144, 256, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовільнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 732021 (сімсот тридцять дві тисячі двадцять одну) гривню, з врахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб й інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4556 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ТОВ «Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень», адреса: 61099, м.Харків, вул. Свистуна, буд.4.

Повний текст рішення виготовлений 24.08.2023 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч