Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/454/23
Провадження № 2/273/306/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. , при секретарі судових засідань Муравській М.М., з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на малолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є вона, а також стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 02 вересня 2013 року, від шлюбу маємо спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 01.12.2014 року по справі №273/2078/14-ц шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано, неповнолітнього сина ОСОБА_4 залишено з нею. Після розірвання між ними шлюбу вони з відповідачем періодично зустрічались та мали інтимні стосунки, під час яких вона дізналася , що вагітна, інших чоловіків не мала, відповідачу про це було відомо. ІНФОРМАЦІЯ_4 вона народила доньку ОСОБА_3 , яка записана на підставі ч. 1 ст. 135 СК України , але вказано прізвище та по батькові відповідача, оскільки він є батьком дитини. Після народження доньки відповідач надавав матеріальну допомогу на доньку, але не регулярно, визнавав її своєю донькою, підстав звертатись до відділу РАЦС у них не було, оскільки у свідоцтві про народження доньки батьком було вказано відповідача. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому у липні 2021 року вона звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 . Судовий наказ було видано, проте ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 05.09.2022 року судовий наказ від 14.07.2021 року по справі №273/1516/21 скасовано, за заявою відповідача про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. На даний момент вона сама утримує та виховує їхню доньку ОСОБА_3 , але не може сама цього робити, оскільки має складне матеріальне становище і сама не змозі належним чином забезпечити їхню доньку усім необхідним. Відповідач здоровий, працездатний, наскільки їй відомо, він від попереднього шлюбу має доньку , сплачує аліменти на її утримання, також відповідач сплачує аліменти на утримання їхнього спільного сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) , отримує значні неофіційні доходи, але їх розмір їй невідомий.

Ухвалою Баранівського районного суду від 22.03.2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи права та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій ( а.с. 11 - 12 ).

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю.

Оскільки відповідач позов визнав, що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, суд постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні , що відповідає вимогам ч. 3 ст. 200 ЦПК України .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області , 10.10.2018 року зроблено актовий запис за № 34 та батьками вказані «батько ОСОБА_2 », «мати ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно копії рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 01.12.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано ( а.с. 6).

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України , походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України .

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Враховуючи, що визначення способу стягнення аліментів є правом позивача, а остання, звертаючись до суду, просить визначити розмір аліментів в частці від заробітку, а відповідач не заперечив проти цього, суд дійшов висновку про визначення розміру аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача.

Визначаючись щодо їх розміру, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та те, що відповідач позов визнав повністю.

Разом з тим суд зазначає, що частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому судовий збір за вимогу про стягнення аліментів необхідно стягнути із відповідача на користь держави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2,4,12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на малолітню дитину - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Мар`янівка Звягельського району Житомирської області, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Мар`янівка Звягельського району Житомирської області, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку( доходу) , але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.03.2023 року і до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Мар`янівка Звягельського району Житомирської області, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. ( код класифікації доходів бюджету: 22030101, рахунок: UA0006713, назва рахунку: Судовий збір (ДСА України, 050), назва отримувача: ГУК у Житомирській області /ТГ м. Баранівка/22030101, код отримувача : 37976485 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Мар`янівка Звягельського району Житомирської області, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В.Васильчук