Провадження 6/127/145/23
У Х В А Л А

12 травня 2023 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Невмиваки Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, -

в с т а н о в и в:

01.05.2023 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яку призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом учасників справи на 12.05.2023 року.

Заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2014 року № 127/26059/14-ц було задоволено подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Шумер О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань за вироком Хмельницького обласного суду від 03.02.2000 року про стягнення коштів на користь ОСОБА_2 . Із вказаним обмеженням заявник не погодився, звернувся до суду з заявою про його скасування. В заяві також зазначив, що подання розглянуте у його відсутність, всі факти, викладені в поданні і ухвалі надумані. В ухвалі вказані неправдиві відомості про наявність боргу перед стягувачем, безпідставно вказано про накладений арешт на автомобіль. Так, 27.06.2001 року його автомобіль ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_1 був перереєстрований на ОСОБА_3 . Вартість автомобіля станом на 2001 рік складала 2 922,74 долари США, але кошти з примусової реалізації автомобіля не були спрямовані на погашення боргів по виконавчим листам. Борг був погашений за рахунок продажу його садиби в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області за заниженою вартістю, вилученого майна з квартири, гаража і за рахунок відрахувань з його пенсії протягом 2014-2019 років в сумі 93 173,33 грн. Загальна сума стягнень є більшою, ніж реальна сума боргу. Вважає, що внаслідок неправомірних дій державного виконавця Шумер О.В. порушені його права, завдано матеріальної і моральної шкоди.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснив, що дії державного виконавця Шумер О.В. при здійсненні примусового виконання виконавчих листів, виданих Хмельницьким обласним судом про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 коштів, є неправомірними. Вся подана інформація була неправдивою. Через дії державного виконавця він втратив бізнес, майно, був обмежений у праві виїзду за межі України. Він не знав про розгляд подання, суд провів розгляд справи у його відсутність і постановив ухвалу 05.12.2014 року без повного та всебічного дослідження доказів.

В подальшому, до закінчення з`ясування обставин у справі, заявник ОСОБА_1 повідомив, що не бажає брати участь в засіданні і безпідставно залишив залу судового засідання.

В судовому засіданні представник Першого відділу ДВС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м.Київ) Медяний В.Г. пояснив, що виконавчі провадження, відкриті на підставі виконавчих листів № 2-6-2000 від 06.05.2000 року Хмельницьким обласним судом, в яких боржником був ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_2 , були закінчені постановами державного виконавця від 16.12.2019 року № 59257828, від 16.12.2019 року № 59257695, від 23.12.2019 року № 54607686, оскільки вказані виконавчі листи ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24.10.2019 року № 127/23327/18 були визнані такими, що не підлягають виконанню. Наголосив, що цими ж постановами припинено чинність арештів, накладених на майно боржника, скасовано інші заходи примусового виконання, знято тимчасове обмеження у праві виїзду, яке було встановлене на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2014 року № 127/26059/14-ц. Наголосив, що в рамках примусового виконання державний виконавець правомірно звернувся до суду із поданням про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду, вживав всіх заходів для примусового виконання рішення, після погашення боргу виконавчі провадження були закінчені і обмеження у праві виїзду було скасоване, тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України визначено: у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ч. 6 ст. 223 ЦПК України, наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.

Залишення заяви без розгляду на підставі ч. 6 ст. 223 ЦПК України є правом суду за таких умов: заявник був присутній в судовому засіданні, зокрема, його особу було встановлено в підготовчій частині судового засідання; заявник залишив зал судового засідання з власної ініціативи, не бажаючи брати участі в засіданні; розгляд справи не було закінчено; заявник не подав заяви (усної чи письмової) про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Враховуючи конкретні обставини даної справи і те, що ОСОБА_1 без пояснення причин залишив залу судового засідання з власної ініціативи, не бажаючи брати участь в засіданні, розгляд його заяви не було закінчено, суд вважає необхідним його заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без розгляду на підставі ч. 5, 6 ст. 223 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою.

Керуючись ст. ст. 223, 259, 260, 441 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - залишити без розгляду на підставі ч. 5, 6 ст. 223 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 15 травня 2023 року.

Суддя: