Провадження № 2/522/1535/23
03 травня 2023 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу у сумі 13 700,00 грн,
У листопаді 2021 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з повозом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2019 у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля НYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля NISSAN NOTE д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Постановами Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2020 відповідача було визнано винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та за ст. 122-4 КУпАП. 28.05.2020 позивач сплатив на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування. Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, позивач просить суд стягнути з нього в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 13 700,00 грн.
03.12.2021 ухвалою Київського районного суду м. Одеси справу передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
02.06.2022 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи належним чином. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 30.12.2019 о 14 год. 05 хв. в м. Одесі по вул. Текстильників 2Б, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу з автомобілем NISSAN NOTE д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2020 у справі № 521/2542/20 ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн та стягнуто на користь державний судовий збір у 420,40 грн.
Окрім того, 30.12.2019 о 14 год. 05 хв. в м. Одесі по вул. Текстильників 2Б водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу з автомобілем NISSAN NOTE д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження та залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2020 у справі № 521/2543/20 ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн та стягнуто на користь державний судовий збір у 420,40 грн.
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).
Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
У пункті 1.5 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди між позивачем та ПрАТ СК «ПЗУ України» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової допомоги відповідальності власників неземних транспортирних засобів № ЕР.125536808, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспорту, а саме автомобіля НYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 .
За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
23.09.2020 ПрАТ СК «ПЗУ України» зверталося до ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди у сумі 13 700,00 грн, яка була залишена останнім без відповіді та без задоволення.
За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.03.2020 у справі № 331/6395/18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_3 № ЕР.125536808 є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в тому числі, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.п. 33.1.1 п. 33.1. ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.
Так, відповідно до вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
У відповідності до п.п. "в" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що відповідач, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, за що був притягнутий судом до адміністративної відповідальності, суд вважає, що у даному випадку у позивача на підставі п.п. "в" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виникло право вимоги до відповідача в порядку регресу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 270,00 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу у сумі 13 700,00 грн задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя І.А. Павлик