Справа №569/6497/23
Провадження №2/557/201/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року смт. Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Рівненського міського суду, третя особа на стороні позивача Уповноважений ВР з прав людини, про припинення зловживання правами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського міського суду, третя особа на стороні позивача Уповноважений ВР з прав людини, про припинення зловживання правами.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 19.04.2023 визначено підсудність справи за Гощанським районним судом Рівненської області, на підставі ст. 26 ЦПК України.

У поданій позовній заяві позивач просить припинити зі сторони Рівненського міського суду зловживання правами, пов`язаними зі створенням недостовірних описів, титульних листів, засвідчувальних записів справи №569/2658/18 за матеріалами, внесеними до ЄРДР №0000162 та просить зобов`язати суд, привести опис томів, титульних сторінок, засвідчувальних записів справи відповідно до вимог «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Відповідно до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст.175 і 177 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вивчивши позовну заяву, матеріали, які додаються до неї, та з урахуванням викладених позовних вимог, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити у зв`язку з тим, що згідно п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З матеріалів позову вбачається, що даний спір виник з приводу припинення зі сторони посадових осіб Рівненського міського суду зловживання правами, пов`язаними зі створенням недостовірних описів, титульних листів, засвідчувальних записів кримінальної справи за єдиним унікальним №569/2658/18 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 та просить зобов`язати суд, привести опис томів, титульних сторінок, засвідчувальних записів справи відповідно до вимог «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п.2 ч.1 ст.4 КАС України закріплено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, закріпленими у статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи вищевикладене, спір у даній справі є публічно-правовим та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку ЦПК України, необхідно на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, відмовити у відкритті провадження у вказаній цивільній справі, роз`яснивши позивачу його право на звернення до суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 186, 187, 258 - 261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Рівненського міського суду, третя особа на стороні позивача Уповноважений ВР з прав людини, про припинення зловживання правами відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

С у д д я Д.В. Пацко