У Х В А Л А

"02" травня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/2839/22

провадження № 2/755/178/23

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Державного бюро розслідувань про стягнення моральної шкоди завданої неправомірною бездіяльністю органів досудового розслідування,

УСТАНОВИВ:

01 червня 2022 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Державного бюро розслідувань про стягнення моральної шкоди завданої неправомірною бездіяльністю органів досудового розслідування.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в порядку статті 33 ЦПК України 01 травня 2023 року головуючим суддею по справі визначено суддю Галагана В.І.

Згідно положень п. 5 ч. 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: було порушено порядок визначення судді є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Підстави для самовідводу судді повинні мати об`єктивний характер.

Положеннями ст. 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 2604/931/2012 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

26 березня 2012 року у вказаній справі Дніпровським районним судом міста Києва у складі головуючого судді Галагана В.І. ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду - задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн. (двадцять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Зобов`язано Державну казначейську службу України перерахувати кошти на рахунок ОСОБА_1 в філії Деснянського відділення № 8451 Ощадного банку України м. Києва, МФО 320230, р/р НОМЕР_1 , Код 05823976, особистий рахунок № НОМЕР_2 .

Під час розгляду цивільної справи № 2604/931/2012 Дніпровським районним судом міста Києва у складі головуючого судді Галагана В.І. досліджувались обставини та підстави позову, надавалась оцінка письмовим доказам, наявним у вказаній справі, а також обраним позивачем ОСОБА_1 способам захисту порушеного права органами досудового розслідування, про які позивачем заявлено у досліджуваному провадженні № 755/2839/22, з посиланням на докази, які було досліджено та яким надано оцінку суддею Галаганом В.І. під час розгляду цивільної справи № 2604/931/2012.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, вбачаю наявність підстав для самовідводу.

За вказаних обставин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Державного бюро розслідувань про стягнення моральної шкоди завданої неправомірною бездіяльністю органів досудового розслідування слід передати для визначення судді в порядку, встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 36, 40, 258, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід щодо цивільної справи № 755/2839/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Державного бюро розслідувань про стягнення моральної шкоди завданої неправомірною бездіяльністю органів досудового розслідування.

Передати цивільну справу № 755/2839/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Державного бюро розслідувань про стягнення моральної шкоди завданої неправомірною бездіяльністю органів досудового розслідування для визначення судді в порядку, встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган