Провадження № 6/638/190/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Орос О.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання у цивільній справі № 638/15239/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання порядку користування житловою площею, встановлення порушеного права та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання у цивільній справі № 638/15239/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання порядку користування житловою площею, встановлення порушеного права та вселення.

В обґрунтування заяви зазначила, що 30 вересня 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 638/15239/14 про вселення ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1 . Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 1 рік.

19 листопада 2015 року ОСОБА_5 звернулася до Дзержинського ВДВС ХМУЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження. До заяви долучила оригінал виконавчого листа.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на частину казаної вище квартири.

18 серпня 2016 року ОСОБА_1 прийняла спадщину та отримала свідоцтво про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року, яка набрала законної сили, замінено сторону стягувача у виконавчому листі № 638/15239/14, зазначено стягувачем ОСОБА_1

23 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського ВДВС із запитом про відкриття виконавчого провадження та стан його виконання.

На вказаний запит Шевченківським ВДВС надано відповідь про відсутність у відділу виконавчого листа № 638/15239/14, вичерпання строку зберігання документів та їх знищення разом із виконавчим листом, неможливість зміни сторони у виконавчому провадженні та надання матеріалів для ознайомлення.

Таким чином виконавчий лист та заяву про відкриття виконавчого провадження було втрачено.

Втрата Шевченківським ВДВС оригіналу виконавчого листа та смерть стягувача призвели до невиконання судового рішення, зважаючи на що власник майна позбавлений можливості ним користуватись.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2014 року у справі № 2638/15239/14-ц позов задоволено, встановлено порядок користування в квартирі АДРЕСА_1 , яким виділити в користування ОСОБА_5 кімнату літ.5 - площею 8,7 кв.м.; ОСОБА_4 кімнату літ.2 - площею 19,8 кв. м. Решту приміщень загального користування: кухню літ. 6, ванну кімнату літ. 7, вбиральню літ. 8, коридор літ. 1 та балкон залишити у спільному користуванні. Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_1 , як співвласника квартири, та вселити ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в квартиру АДРЕСА_1 .

30 вересня 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 638/15239/14 про вселення ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року, яка набрала законної сили, замінено сторону стягувача у виконавчому листі № 638/15239/14, зазначено стягувачем ОСОБА_1 .

З відповіді Шевченківського ВДВС у м. Харкові від 02 грудня 2021 року № 477245 вбачається, що замінити сторону виконавчого провадження по справі№ 638/15239/14 та надати можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження неможливо, зважаючи на знищення документів у зв`язку з закінченням строку їх зберігання.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що виконавчий документ є втраченими.

У ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі - Конвенція) "кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

З досліджених вище письмових доказів судом встановлено, що заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 08 грудня 2014 року, виконане не було, виконавчий лист видавався.

Суд вважає доведеним факт втрати виконавчих листів, що підтверджується наданою ВДВС письмовою відповіддю.

Зважаючи на те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу сплинув, що унеможливлює виконання судового рішення, та враховуючи доведеність втрати виконавчого документу, суд вважає причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу поважними.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

При ухваленні рішення щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд враховує те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції, що підтверджується і висловлено Європейським судом з прав людини в правовій позиції у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн,

Такою суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Що ж стосується вимоги щодо видачі дублікату виконавчого листа, то вона також підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Пунктом 31 Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 21 серпня 2019 року по справі № 2-836/11 передбачено, що приписи підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ Перехідних положень ЦПК України не суперечать приписам ч. 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII, ч. 1 ст. 433 ЦПК України. Зазначені приписи перехідних положень не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Враховуючи викладені вище положення законодавства України, практику Європейського суду з прав людини, завдання забезпечення справедливості цивільного судочинства, а також оцінюючи зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

При розгляді даної заяви судом встановлено, що виконавчий лист було втрачено, рішення суду першої інстанції набрало законної сили та не виконано. Видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Натомість відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Керуючись ст.ст. 175, 177, п.п. 17.4 п. 17 ч.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 353, 433 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання у цивільній справі № 638/15239/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання порядку користування житловою площею, встановлення порушеного права та вселення задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 638/15239/14-ц, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова про вселення ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1 .

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, який виданий відповідно до заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2014 року по цивільній справі № 638/15239/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання порядку користування житловою площею, встановлення порушеного права та вселення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Суддя О.В. Орос