печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

вирішивши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Кошарського Олександра Володимировича про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД» та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» про визнання наказу та свідоцтва про право власності на нежилий будинок недійсним, та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року визнано недійсним Наказ про оформлення прав власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року № 584-В. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серія НБ № 010002672, видане Київською міською державною адміністрацією, що зареєстровано за № 3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД» здійснити демонтаж прибудови загальною площею 77,4 кв. м, що знаходиться на лівій терасі між житловими будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та повернути в попередній стан павільйон «Кофе-чай».

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року в частині визнання недійсним Наказу про оформлення прав власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року № 584-В.; визнання недійсним Свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серія НБ № 010002672, видане Київською міською державною адміністрацією, що зареєстровано за № 3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації», - скасовано та ухвалено в цій частині нове судового рішення про відмову в задоволення цих вимог. В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 лютого 2022 року залишено без змін.

Від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Кошарського О. В. надійшла заява, в якій він просить роз`яснити резолютивну частину вказаного рішення суду в частині «повернення в попередній стан павільйон «Кофе-чай».

Заява виконавця обґрунтована тим, що у вказаній частині резолютивна частина рішення суду не містить будь-яких критеріїв повернення в попередній стан та характеристики такого стану, що ускладнює встановлення факту виконання чи невиконання рішення суду боржником. Незаконна прибудова, що підлягала демонтажу на підставі рішення суду була демонтована разом із будівлею павільйону, що належить «повернути в попередній стан павільйон «Кофе-чай».

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги заяви підтримали та просили задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили, просили відмовити у її задоволенні.

За приписами частин першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що роз`ясненню підлягають судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню, а також судові рішення, що ще не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Під час розгляду справи судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини.

Згідно даних розпорядження Київської міської державної адміністрації №196 від 13 лютого 1996 року убачається, що земельну ділянку площею 0,05 га, яку було надано в користування рішенням виконкому Київміськради від 05 травня 1959 року №708 під будівництво павільйону «Чай-кава» - вилучено.

Пунктом 2 розпорядження надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП-ЛТД» за умови виконання пункту 3 цього розпорядження в постійне користування земельну ділянку площею 0,05 га для експлуатації та обслуговування кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 .

З даних Акту здачі-прийомки перенесених в натуру меж наданої земельної ділянки від 19 березня 1996 року убачається, що представником Бюро наукових, проектно-вишукувальних, проектно-технологічних робіт та державної землевпорядної експертизи перенесено в натуру межі наданої земельної ділянки ТОВ «ОЛІМП-ЛТД» за рахунок землекористування управління торгівлі міськвиконкому у Старокиївському районі м. Києва загальною площею 0,05 га. Надана земельна ділянка може бути використана тільки по цільовому призначенню, а до використання нею можна приступити лише після виконання умов, визначених розпорядженням Київської міської Державної адміністрації №196 від 13 лютого 1996 року (том 2 а.с.102).

Згідно гарантійних листів директора ТОВ "Олімп-ЛТД" Тимошенко В.В. товариство гарантувало перед початком проведення робіт з реконструкції нежитлового приміщення АДРЕСА_2 надати до ОСББ «Центр» для огляду і погодження робочий проект по реконструкції цього приміщення ( том 2, а.с. 103,104).

Листом від 25 листопада 2010 року № 8567 Головне управління охорони культурної спадщини листом повідомило, що будинок житловий на АДРЕСА_2 зводився у 1950-х роках за проектом відомих українських архітекторів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . За рішенням Київського міськвиконкому від 21 січня 1986 року № 49 перебуває на обліку, як пам`ятка архітектури місцевого значення. Розташований в архітектурній охоронній зоні відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17 травня 2002 року № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16 липня 1979 року № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві». Елементи благоустрою вищеназваної пам`ятки (підпірні стіни, гранітні сходи, тощо) є невід`ємною частиною пам`ятки - ансамблю споруд по Хрещатику, №№21-27 (том 1 а.с.42).

За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

У цій справі судом встановлено, що прибудова здійснена без відповідної проектної документації, уважається самочинним будівництвом та порушує права осіб, які є співвласниками частин та елементів будинку, що перебувають у спільній частковій власності членів об`єднання, до яких віднесено, зокрема терасу, яка забудована спірною прибудовою.

З метою забезпечення належного виконання рішення суду про поновлення порушених прав позивача, як співвласника на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, допоміжних приміщень, до яких належить тераса, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви приватного виконавця, адже дійсно резолютивна частина рішення суду не містить будь-яких критеріїв повернення в попередній стан та характеристики такого стану.

При цьому суд зазначає, що демонтаж незаконної прибудови не звільняє відповідача від обов`язку виконання рішення суду і в іншій частині, щодо повернення в попередній стан павільйону «Кофе-чай».

Керуючись ст.ст. 271, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Кошарського Олександра Володимировича про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД» та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Центр» про визнання наказу та свідоцтва про право власності на нежилий будинок недійсним, та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Роз`яснити, що на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року в частині повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД» в попередній стан павільйону «Кофе-чай» повинно відбуватись:

1) із урахуванням того, що житловий будинок на АДРЕСА_2 перебуває на обліку, як пам`ятка архітектури місцевого значення та розташований в архітектурній охоронній зоні;

2) з виконанням умов, визначених розпорядженням Київської міської Державної адміністрації №196 від 13 лютого 1996 року, та урахуванням Висновку судового експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 16 серпня 2021 року № 18/16-21;

3) ТОВ «Олімп-ЛТД» перед початком проведення робіт з реконструкції нежитлового приміщення АДРЕСА_2 повинно надати до ОСББ «Центр» для огляду і погодження робочий проект по реконструкції цього приміщення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Вовк