Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/850/23
Провадження № 2/382/330/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Пшик Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", в особі представника Шовкун Наталії Іванівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, заборгованості в розмірі 19518,60 грн. за кредитним договором № 457625849 від 19.01.2021 р. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога"(далі - Первісний кредитор, ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога") та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір №457625849.

Відповідно до Реєстру боржників №125 від 16.03.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" (далі - ТОВ "Таліон Плюс", Попередній кредитор) до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 457625849.

20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 20102022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "Таліон Плюс" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19518,60 грн., з яких: - 5461,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20 14057,60 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу, Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника.

Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній.

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором.

Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

Згідно п. 5.1.10 Договору Факторингу ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днiв з дати вiдступлення права вимоги за Кредитним договором Фактору, повiдомити Боржникiв про вiдступлення права вимоги та про передачу їx персональних даних Фактору, надати iнформацiю передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосiб, передбачений Кредитним договором та вимогами чинного законодавства.

При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора , вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Згідно п. 5.1.3. Договору факторингу, ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь-які грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Кредитними договорами, Право вимоги за якими відступлено Фактору, після передачі Права вимоги до Фактора.

Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора , вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Допомога", перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством (заснованих як на першому Договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах і угодах, які будуть укладені між Відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» у майбутньому) в якості електронного підпису Позичальника буде використовуватись Логін Особистого кабінету та Пароль Особистого кабінету.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 21.10.2022 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 457625849 в розмірі 19518,00 грн., з яких: - 5461,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -14057,60 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи вищевикладене просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №457625849 в розмірі 19518,00 грн. та судові витрати понесені позивачем.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання за яким просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В позовній заяв надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнала та просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що звертаючись із вказаним позовом, позивач не довів факт відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором від первісного кредитора ( ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») до ТОВ «Таліон плюс» та від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Як вбачається із матеріалів справи, своє право вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору факторингу від 20 жовтня 2022 року укладеного між ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення з боргів» та ТОВ «Таліон Плюс» ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» має право грошової вимоги за кредитним договором укладеного між Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» і ОСОБА_3 ..

При цьому, зміст вказаного договору факторингу, а саме пункт 1.2. вказує на те, що « кредитний договір» - кредитний договір, укладений між Первісним кредитором, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» і боржником, право грошової вимоги за яким отримав Клієнт на підставі на підставі договору Факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між Клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» позивачем разом із поданою позовною заявою не було долучено.

В той же час, із змісту кредитного договору №457625849, вбачається, що такий договір було укладено 19.01.2021 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Тобто, що кредитний договір між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_3 був укладений 19 січня 2021 року, тобто після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за умовами якого клієнт ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав фактору ТзОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

І лише 20 жовтня 2022 року на підставі договору факторингу ТзОВ «Таліон плюс» передало фактору ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Отже, до позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення борі`ів» не перейшло право вимоги до боржцика ОСОБА_1 за кредитним договором № 457625849, оскільки кредитний договір був укладений 19.01.2021 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТзОВ «Таліон плюс» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто до укладення кредитного договору.

Аналогічної позиції дотримується Волинський апеляційний суд по справі № 161/4119/23 у постанові від 20 липня 2023 року.

Крім того, Київський апеляційний суд у своїй постанові від 18 лютого 2022 року по справі № 939/2356/21 вказав, що « враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитнгш договором №811178731 від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс», та відповідно від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Доводи апеляційної скарги про те, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА1 за кредитним договором № 811178731 від 18 жовтня 2019 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем надано суду лише копію довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 02 липня 2021 року№ 17/07 та копію витягу з додаткової угоди № 25 до договору факторингу №° 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеної 21 жовтня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс».Тобто, з вказаних документів не можна встановити змісту договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, на який посилається позивач.

Твердження апеляційної скарги про те, що скаржником доведено, що договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено предмет договору, в якому передбачено відступлення права вимоги, яке виникає в майбутньому, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки за відсутності договору факторингу Кя 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року неможливо встановити предмет такого договору та чи було у ньому передбачено відступлення права вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вгшога).

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи знаходиться довідка № 17/07 від 02 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» яка підтверджує, що 25 лютого 2020 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 811178731 від 18 жовтня 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» згідно укладеного договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем не надано суду ні договору факторингу Дя 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ні будь яких інших документів на підтвердження наведених у довідці обставин щодо відступлення 25 лютого 2020 року права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс», що унеможливлює встановити зміст (предмет) договору, за яким, як стверджує скаржник, відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 811178731.»

Черкаський апеляційний суд у своїй постанові від 23 серпня 2022 року по справі №697/2088/21 вказав, що «колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що правонаступництво від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» щодо грошової вимоги до ОСОБА1 не доведено належними доказами - договором чи додатковою угодою про продовження дії договору факторингу від 28.11.2018 року. Па підтвердження своїх доводів про відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором від 17.02.2020 року, апелянт посилається на Реєстр прав вимоги від 26.05.2020року на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018року, проте вказані доводи є безпідставними, оскільки договір факторингу від 28.11.2018 року діяв до 28.11.2019 року (п. 8.2. Договору), а докази продовження дії цього Договору позивачем не надані. Постання позивача на Додаткову угоду № 25 від 21.10.2021, згідно якої ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт за договором) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор за договором) викладають Договір факторингу №я28/1118-01 від 28.11.2018у новій редакції, також є безпідставними, так як вона укладена після підписання 05.08.2020 року договору факторингу № 05/0820-01 між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанси». Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження набуття ніш права вимоги до ОСОБА1 за договором від 17 лютого 2020 року. Правових підстав для задоволення заявлених вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача судом встановлено не було.»

Крім того, слід звернути також увагу на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження укладення електронного договору № 457625849 від 19.01.2021 року відповідно до положень Закону, оскільки підписання правочину електронним підписом та/або аналогом власноручного підпису сторін не вбачається.

Відтак підстави вважати, що сторони дійшли згоди щодо умов, зокрема щодо сплати відсотків, визначених у договорі відсутні.

Водночас, наявний в матеріалах справи графік розрахунків містить відмітку щодо електронного підпису з одноразовим ідентифікатором позичальника ОСОБА_1 . Вказаним графіком сторони погодили наступний розрахунок: термін платежу : 08.02.2021 р.; сума кредиту: 8000,00 грн; нараховані проценти: 16,00 грн; до сплати: 8016,00 грн.

Іншими умови вказаного Графіку розрахунку визначено порядок нарахування процентів з посиланням на пункти Договору, однак враховуючи відсутність підтвердження електронного підпису вказаного договору, положення такого правочину застосуванню не підлягають.

Аналогічну позицію у справі викладено у постанові Київського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року по справі № 757/61722/21-ц.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши відповідача по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту від 19.01.2021 року та договір від 19.01.2021 року де сторонами є Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 , який не містить підпису ОСОБА_1 в тому числі електронного (а.с.5-8).

З гафіку розрахунків (а.с.8) вбачається, що присутній електронний підпис з одноразовим ідентифікатором під зазначенням реквізитів позичальника, проте відсутній підпис під реквізитами кредитодавця.

20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 20102022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "Таліон Плюс" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с.9-10).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 19518,60 грн., з яких: - 5461,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 14057,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.11)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 457625849 від 19.01.2021 за період з 21.10.2022 року по 30.04.2023 вбачається, що наявна заборгованість, та складає 19518,60 грн. (а.с.12)

До матеріалів справи додано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ "Таліон Плюс", виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Таліон Плюс", розпорядження №4234 від 07.11.2017 року про видачу ТОВ "Іксора-Інвестлайн" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, протокол загальних зборів учасників ТОВ "Іскора-Інвестлайн" від 06.09.2018 року, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», розпорядження № 691 від 23.03.2027 року про видачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ліцензії на провадження господарської діяльності з надання послуг, опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії , Статут ТОВ " «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» затверджений рішенням учасників "15/158 від 03.05.2019 року (а.с.13-26).

За змістом положень ч. 1, 2 ст.207, п. 2 ч. 1 ст.208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням:

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Отже, враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що позивачем не надано належні та допустимі докази укладення між сторонами укладено даний кредитний договір та отриманням позивачем кредитних коштів в сумі 8000,00 грн., в тому числі що укладався кредитний договір у вказаний день, та був підписаний електронним підписом відповідачкою, тому з врахуванням викладеного позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

В силу ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача в разі відмови в позові.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263, 265, 268, 279, 354, ЦПК України, ст. ст. 207, 208, 526, 536, 549, 550, 552, 625, 638, 1050, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", в особі представника Шовкун Наталії Іванівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 23 серпня 2023 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.