Справа № 461/5979/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченка В.Є.
Провадження № 22-ц/811/50/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів:Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2021 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову позивач покликався на те, що 26 вересня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №Z62.21654.004374315. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 99921 грн. зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повність виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором. Останній платіж відповідачем було здійснено 15 лютого 2021 року. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 22 квітня 2021 року становила 87121,52 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 22 квітня 2021 року.

Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 14 квітня 2020 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги Банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.

Враховуючи наведене, Акціонерне товариство «Ідея Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 87121,52 грн. та 2270 грн. судового збору.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 87121 (вісімдесят сім тисяч сто двадцять одна) грн. 52 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 2270 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Зазначає, що в період з 24 жовтня 2018 року по 14 серпня 2019 року Відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти в сумі 49 823,06 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку ОСОБА_1 № и А 0484029, згідно якої вбачається внесення оплати згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Також факт оплати ОСОБА_3 кредиту за кредитним договором №Z62.21654.004374315 підтверджується постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі 194/1387/19, в якій суд зазначив, що « В період із 26 вересня 2018 року по 14 серпня 2019 року позивач щомісячно сплачував суму, яка відповідає сумі, встановленій у погодженому та підписаному графіку щомісячних платежів за кредитним договором».

В цій же постанові Дніпровський апеляційний суд зазначив, що «оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд констатує, що положення пунктів 1.10 та 6 кредитного договору № Z62.21654.004374315 від 26 вересня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними.

Діючи незаконно, Позивач з грошових коштів в сумі 49 823,06 грн, внесених Відповідачем в рахунок погашення кредиту в період з 24 січня 2018 року по 14 серпня 2019 року, грошові кошти в сумі 36 421,13 грн. зарахував як плату за обслуговування кредиту.

За таких підстав, заборгованість по кредитному договору має бути зменшена на 36 421,13 грн.

Зазначає, що 22 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1093 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору № Z62.21654.004374315 від 26 вересня 2018 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 02 вересня 2019 року, та стягнено заборгованість за період з 03 жовтня 2019 року по 07 квітня 2020 року включно у розмірі: строкового основного боргу - 88224,51 грн., простроченого основного боргу - 7417,39 грн., прострочених процентів - 9574,61 грн., строкових процентів - 195,59 грн., строкової плати за обслуговування кредиту - 3247,43 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту - 30539,22 грн., пені - 3275,02 грн., плату за вчинення виконавчого напису - 1900,00 грн., що становить загальну суму 144373,77 грн.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року у справі №194/1453/20 виконаний напис нотаріуса №1093 від 22 травня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко С.М., було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Звернення АТ «Ідея Банк» до нотаріуса за вчиненням до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором свідчить про те, що кредитор використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, та на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, порядку сплати процентів за користування кредитом, тобто після зміни банком строку виконання основного зобов`язання право кредитодавця нараховувати інші передбачені договором платежі припинилося.

В апеляційній скарзі скаржник просить змінити рішення Галицького районного м.Львова від 12 листопада 2021 року у справі №461/5979/21 та відмовити Акціонерному товариству «Ідея Банк» в задоволенні частини позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 26.09.2018 року в сумі 69 458,65 грн.

Також просить стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк», , на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 3405,00 (три тисячі чотириста п`ять) грн. 50 коп. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 02 травня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Суд встановив, що 26.09.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №Z62.21654.004374315. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 99921 грн. зі сплатою 15% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Позивач повність виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернув отриманий кредит встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 14.04.2020 року на адресу ОСОБА_1 банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Із наявної в матеріалах справи довідки розрахунку заборгованості, представленої позивачем при зверненні до суду з даним позовом вбачається, що у відповідача станом на 22 квітня 2021 року виникла заборгованість у сумі 87121,52 грн., що складається з 72761,51 грн. строкового основного боргу, 7797,15 грн. простроченого основного боргу, 660,24 грн. строкових процентів, 5639,45 грн. прострочених процентів, 263,17 грн. пені.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих підстав, що ОСОБА_1 прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих процентів, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не був належним чином повідомленим про час і дату розгляду справи, в зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості на подання пояснень та доказові на спростування доводів позовної заяви.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 представив нові докази які не були предметом дослідження в суді першої інстанції, які стосуються предмету спору, в зв`язку з чим при перегляді рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2021 року колегія суддів враховує докази долучені скаржником в суді апеляційної інстанції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також, згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Судом встановлено, що за період з 24 жовтня 2018 року по 14 серпня 2019 року відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти в сумі 49 823,06 гри., що підтверджується випискою з банківського рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , згідно якої вбачається внесення оплати згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Також факт оплати ОСОБА_1 кредиту за кредитним договором №Z62.21654.004374315 підтверджується постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі 194/1387/19, в якій суд зазначив, що «В період із 26 вересня 2018 року по 14 серпня 2019 року позивач щомісячно сплачував суму, яка відповідає сумі, встановленій у погодженому та підписаному графіку щомісячних платежів за кредитним договором».

В цій же постанові Дніпровський апеляційний суд зазначив, що «оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд констатує, що положення пунктів 1.10 та 6 кредитного договору №Z62.21654.004374315 від 26 вересня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними».

Цією постановою встановлено, що відповідно до розрахунку, ПАТ «Ідея Банк» у період з 26 вересня 2018 року по 14 серпня 2019 року зарахував 33 040,52 грн., як плату ОСОБА_1 за обслуговування кредиту № Z62.21654.004374315 від 26 вересня 2018 року, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що таке зарахування сум коштів є невірним, а тому суму 33 040, 52 гривень сплачених за обслуговування кредиту № Z62.21654.004374315 від 26 вересня 2018 року слід повернути ОСОБА_1 .

З рішення Тернівського районного суду Дніпропетровського області від 17 березня 2021 року на яке покликається скаржник в апеляційній скарзі та яке наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що 22 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1093 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Z62.21654.004374315 від 26 вересня 2018 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 02 вересня 2019 року, та стягнено заборгованість за період з 03 жовтня 2019 року по 07 квітня 2020 року включно у розмірі: строкового основного боргу 88224,51 грн., простроченого основного боргу 7417,39 грн., прострочених процентів 9574,61 грн., строкових процентів 195,59 грн., строкової плати за обслуговування кредиту 3247,43 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту 30539,22 грн., пені 3275,02 грн., плату за вчинення виконавчого напису 1900,00 грн., що становить загальну суму 144373,77 грн.

Згаданим рішенням визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1093, вчинений 22 травня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення заборгованості у сумі 144373,77 грн. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Ідеа Банк» (, ІВАN НОМЕР_1 ).

Колегія суддів звертає увагу, що зверненням АТ «Ідея Банк» до нотаріуса за вчинення виконавчого напису щодо дострокового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та тіла кредиту, свідчить про те, що кредитор (АТ «Ідея Банк») скористався правом вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, та на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, порядку сплати процентів за користування кредитом, тобто після зміни банком строку виконання основного зобов`язання право кредитодавця нараховувати інші передбачені договором платежі припинилося.

Згаданий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-1 Оце 18) та з правовою позицією Верховного Суд висловленою у постанові від 19 грудня 2019 року у справі № 357/5125/16-ц.

Таким чином, у зв`язку з тим, що банк використав своє право надане йому ч. 2 ст. 1050 ЦК України та змінив строк виконання основного зобов`язання звернувшись до приватного нотаріуса Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками якого нотаріус вчинив виконавчий напис, яким повністю і достроково стягнув з Відповідача всю суму боргу, після вчинення виконавчого напису Позивач вже не має права нараховувати Відповідачу за кредитним договором проценти та інші платежі.

З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що Акціонерне товариство «Ідея Банк» видав ОСОБА_1 кредит в розмірі 99921 грн.

До моменту звернення банком до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та вчинення ним 22 травня 2020 виконавчого напису за реєстровим № 1093, ОСОБА_1 було частково погашення заборгованості за кредитним договором, а саме:

тіло кредиту - 4279,1 грн;

проценти - 12503,44 грн;

плата за обслуговування кредит 33040,52 грн.

Також, з виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що після постановленням Дніпровським апеляційним судом 10 лютого 2021 року постанови, банком 15 лютого 2021 року здійснено корегування заборгованості, яким зараховано погашення плати за обслуговування кредиту на суму 34040,52 та зараховано погашення простроченого основного боргу на суму 15083,24 грн та погашення прострочених процентів на суму 17954,28 грн (15083,24+17954,24 = 33040,52).

Окрім цього, судом не встановлено, а скаржником не доведено, що Банком після вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виконавчого напису за реєстровим № 1093, продовжувалося нарахування позивачу заборгованість за процентами і пенею.

Покликання скаржника на те, що 15 лютого 2021 року Банком було нараховано відповідачу до сплати прострочений борг та проценти за прострочення оплати боргу на загальну суму 33037,52 не відповідає дійсності, оскільки банком цього дня було зараховано погашення простроченого основного боргу на суму 15083,24 грн та погашення прострочених процентів на суму 17954,28 грн, в той час як матеріали справи не містять жодних відомостей щодо внесення ОСОБА_1 згаданих сум на погашення заборгованості.

Колегія суддів звертає увагу, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі №194/1387/19, зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» повернути ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 33 040 (тридцять три тисячі сорок) гривень 52 копійки, що сплачені за обслуговування кредиту № Z62.21654.004374315 від 26 вересня 2018 року, з моменту укладання по 14 серпня 2019 року.

Колегія суддів враховує ту обставину, що сума боргу за кредитним договором, а саме: строковий основний борг 72761,51 грн, прострочений основний борг-7797,15 грн, прострочені проценти-5639,45 грн, строкові проценти 660,24 грн та пеня 263,17 грн, яку просить стягнути Банк в даній справі не перевищує суму загального боргу по цих же зобов`язання, яку банк намагався стягнути в порядку видачі виконавчого напису, відсутні підстави вважати, що Банк безпідставно намагається стягнути з відповідача суму боргу, яка була нарахована після втрати права на нарахування ОСОБА_1 за кредитним договором процентів та інших платежів.

За відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги, відсутні підстави для стягнення з позивача в користь скаржника судових витрат по сплаті судового збору та витрат на право допомогу.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 серпня 2022 року залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2021 року - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 травня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.