Провадження № 22-ц/812/408/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 травня 2023 року м. Миколаїв

справа № 487/964/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

Головного Управління Пенсійного фонду України

в Миколаївській області

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 24 лютого 2023 року суддею Афоніною С.М., в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

до ОСОБА_1

про стягнення надміру виплачених сум,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У лютому 2022 року ГУ ПФУ звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум.

Позивач зазначав, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року. З 11 лютого 2021 року ОСОБА_1 прийнятий на службу до ТУ Служби судової охорони у Миколаївській області. З 01 березня 2021 року відповідачу припинено виплату пенсії та направлено рішення від 29 березня 2021 року №8/1 про утримання надміру виплаченої пенсії у розмірі 3 170,47 грн. У травні 2021 ОСОБА_1 вніс на рахунок ГУ ПФУ в Миколаївській області 500 грн., але у подальшому погашення заборгованості припинив, отже розмір надміру сплачених коштів складає 2 670,47 грн.

Посилаючись на обов`язок пенсіонера вчасно повідомляти про обставини, які спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, що не було дотримано відповідачем, ГУ ПФУ в Миколаївській області просило стягнути з ОСОБА_1 2 607, 47 грн.

Відповідач позов не визнав, посилаючись, зокрема, на те, що він своєчасно повідомив Пенсійний фонд про працевлаштування, отже з його боку відсутні будь-які зловживання, які призвели до переплати пенсії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до норм ЗУ «Про пенсійне забезпечення» надміру виплачені суми пенсії стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії, у тих випадках, коли переплата виникла внаслідок зловживань з боку пенсіонера (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо). Це правила має два виключення: 1) якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; 2) у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Миколаївській області просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт посилався на ті ж обставини, якими обґрунтовував позов, зокрема на те, що ОСОБА_1 тільки 25 лютого 2021 року повідомив Пенсійний фонд про повторне працевлаштування, отже з 11 лютого 2021 року дати працевлаштування, пенсія відповідачу виплачена безпідставно. У березні 2021 року виплата пенсії припинена, а 29 березня 2021 року ГУ ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення про утримання з ОСОБА_1 надміру виплаченої суми. Проте, добровільно відповідачем сплачено тільки 500 грн.

Також апелянт посилається на те, що правила статей 1212, 1215 ЦК України визначають підстави для стягнення з відповідача заборгованої суми, як з особи, яка набула майно без достатньої правової підстави.

Узагальнені доводи інших учасників

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, відповідач надав письмові пояснення.

2.Мотивувальна частина

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України при розгляді справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в ГУ ПФУ та отримував пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

26 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до ГУ ПФУ в Миколаївській області заяву з проханням припинити виплату пенсії з 11 лютого 2021 року у зв`язку з працевлаштуванням.

29 березня 2021 року ГУ ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення №8/1 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії у розмірі 3170,47 грн.

У травні 2021 ОСОБА_1 вніс на рахунок ГУ ПФУ в Миколаївській області 500 грн., але у подальшому погашення заборгованості припинив.

Позиція апеляційного суду

Пенсійне забезпечення громадян України, порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з приписами статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, саме на Пенсійний фонд покладено обов`язок щодо здійснення виплат пенсій з урахуванням вимог пенсійного законодавства, а також щодо контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, що виключає можливість виплати пенсій, виплата яких не передбачена чинним законодавством, навіть за умови послідуючого відшкодування відповідних витрат Пенсійного фонду сторонніми особами.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.02.2020 у справі № 607/14668/16-а, від 27.03.2020 у справі № 607/4451/16-а.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначено статтею 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно частини першої якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Разом з тим, у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, згідно з частиною першою статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Такі висновки відповідають усталеній практиці Верховного Суду та викладені у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц Великої Палати Верховного Суду, яка вважає, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, внаслідок його недобросовісності, та за відсутності рахункової помилки з боку органу Пенсійного фону України, що є предметом доказування у справі (частина друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2021 року відповідач ОСОБА_1 отримав пенсію на законних підставах. Будь-яких зловживань з його боку при отриманні пенсії у лютому 2021 року не виявлено. Відсутня і рахункова помилка Пенсійного фонду України.

У подальшому ОСОБА_1 подав заяву про працевлаштування з клопотанням про припинення виплати пенсії.

При цьому положення статті 1215 ЦК України не передбачають повернення пенсії, що надана фізичній особі як засіб до існування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви та при подачі сторонами апеляційних скарг.

З огляду на те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, судові витрати позивача відносяться на його рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 03 травня 2023 року