Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/884/23

номер провадження 2-о/695/54/23

22 серпня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту належності документу), -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту належності документу), в якій просить встановити, що трудова книжка серія НОМЕР_1 , виписана 24.10.1978 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_2 , дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_1 » із записами про трудовий стаж належить їй.

Свої вимоги заявниця мотивує тим, що починаючи з 01.09.1978 р. по 17.09.1979 р. працювала в Чорнобаївській філії швейного об`єднання «Придніпрянка». 24.10.1978 р. їй була виписана трудова книжка, в якій було зроблено записи про прийняття на роботу швеєю-ученицею та в подальшому про звільнення роботи. Далі заявниця працювала на Черкаському заводі хімічного волокна, про що зроблені відповідні записи в трудовій книжці.

Перша сторінка трудової книжки була заповнена російською мовою - ОСОБА_2 , а на ІНФОРМАЦІЯ_2 сторінці українською мовою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як на той час її прізвище було « ОСОБА_4 ». Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », але запису про зміну прізвища в трудову книжку не було зроблено.

При заповненні трудової книжки працівник, відповідальний за ведення трудової книжки, неналежно її оформив, в зв`язку з чим допущені розбіжності в прізвищі та імені.

Головне управління Пенсійного фонду в Черкаської області відмовило заявниці в зарахуванні страхового стажу на підставі записів у трудовій книжці та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Встановлення даного факту необхідне заявниці для здійснення перерахунку пенсії.

У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Брус С.М. підтримали заяву та наполягали на її задоволенні. Представник зауважив,що трудова книжка серія НОМЕР_1 , виписана 24.10.1978 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_2 , дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_1 » із записами про трудовий стаж належить заявниці. Спору про право немає, оскільки ОСОБА_1 вже отримує пенсію, але не в повному обсязі. Питання про включення періоду навчання, про яке заінтересована особа зазначає у відзиві, заявницею не ставиться. У подальшому в судове засідання заявниця та її представник не прибули, але адвокат скерував до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, заяву просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належними чином. Проте в матеріалах справи міститься відзив, в якому зазначено, що заява необґрунтована та безпідставна, виходячи з наступного. Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. Отже, чинним законодавством України чітко врегульований порядок підтвердження періодів навчання, який є позасудовим та передбачає надання довідок про періоди навчання та закінчення навчального закладу. Окрім того, відповідно до абзацу 7 пункту 2 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Верховний Суд України у ряді судових рішень неодноразово вказував на те, що суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції. Правова позиція щодо неправомірності встановлення судом фактів, що мають юридичне значення в разі законодавчо визначеного іншого порядку підтвердження таких фактів висловлена і в постанові Великої Палати Верховного суду від 10.04.2019 року по справі № 320/948/18. Отже, встановлення судом факту належності особі трудової книжки з метою підтвердження стажу для призначення пенсії, суперечить вимогам чинного законодавства України. Враховуючи викладене, просили суд відмовити в задоволенні заяви повністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно копії паспорта громадянина України НОМЕР_2 заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Красенівка, Чорнобаївського району Черкаської області.

Заявниця являється пенсіонером за віком, що стверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 02.02.2023 р.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 10.05.1980 заявниця 10.05.1980 р. уклала шлюб, у результаті чого змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

З копії трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що перший її аркуш оформлено російською мовою та зазначено: « ОСОБА_2 , дата рождения - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата заполнения ІНФОРМАЦІЯ_5 »; на 41 сторінці відомості зазначені українською мовою: ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата заповнення 24.10.1978 р.

Запис: 1 - 01.09.1978 р. прийнята на роботу швеєю-ученицею в Чорнобаївський філіал швейного об`єднання «Придніпрянка»; 2 27.06.1979 р. присвоєно 1-й розряд швачки-мотористки; 3- звільнена з роботи згідно ст.38 КЗОТ за власним бажанням.

Відповідно до архівної довідки від 14.11.2018 №561 та №564 трудового архіву Чорнобаївського району, у документах архівного фонду ЗАТ Чорнобаївська фабрика «Юність» (Чорнобаївська філія швейного виробничого об`єднання «Придніпрянка») у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за період з вересня 1978 р. по вересень 1979 р. є відомості про трудову діяльність та заробітну плату ОСОБА_6 .

З листа Головного управління ПФУ в Черкаській області від 03.03.2023 р. №2059-1258/К-02/8-2300/23 вбачається, що управлінням ПФУ не зараховано до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.09.1978 р. до 17.09.1979 та з 03.10.1979 до 28.05.1980, оскільки трудова книжка НОМЕР_6 містить виправлення та розбіжності в прізвищі та імені.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення заявниці її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання/призначення/перерахунку пенсії.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Судом достовірно встановлений факт належності заявниці трудової книжки серія НОМЕР_1 , виписаної 24.10.1978 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_2 , дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У ході розгляду справи судом встановлено, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорта, що і зазначено на першій сторінці трудової книжки.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав ставити під сумнів належність вищевказаної трудової книжки заявниці.

Даний факт стверджується належними доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи. Жодних сумнівів у достовірності наведених вище обставин у суду немає.

Суд звертає увагу, що заявницею не ставиться питання про встановлення належності їй страхового стажу, а лише факту належності трудової книжки, тому зазначені у відзиві заперечення щодо заяви є безпідставними.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її право на перерахунок пенсії, іншої можливості встановити цей факт вона не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263,265,315,319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту належності документу) - задовольнити повністю.

Встановити факт, що трудова книжка серія НОМЕР_1 , виписана 24.10.1978 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_2 , дата рождения ІНФОРМАЦІЯ_1 » із записами про трудовий стаж належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко