Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2339/22
номер провадження 2/695/361/23

28 квітня 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
секретаря Оніщенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якому, посилаючись на норми ЗУ «Про захист прав споживачів», просила стягнути із відповідача кошти в розмірі 9500.0 грн., а також неустойку в розмірі 2470.0 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона мала намір пройти он-лайн курс по вивченню програми «3Ds Max Преміум» в он-лайн програмі «Visual360». З цією метою, в месенджері Viber позивач почала листування із представниками вказаної школи та отримала банківські реквізити ФОП ОСОБА_2 для сплати грошових коштів за відповідний курс навчання. 24.06.2022р. позивач на надані їй банківські реквізити перерахувала кошти в сумі 9500.0 грн. та отримала електронний лист про створення облікового запису на сайті он-лайн школи «Visual360», що означало початок проведення навчання. Однак позивачем було виявлено, що технічні параметри її комп`ютера не відповідають вимогам програми 3Ds Max, а тому позивач спочатку призупинила навчання шляхом направлення 27.06.2022р. відповідного письмового повідомлення, а потім 04.07.2022р. запросила повернення сплачених грошових коштів. При цьому вимоги позивача ґрунтуються на нормах ст., ст. 12, 13 ЗУ «Про захист прав споживачів», а сама позивач вказує, що між сторонами відсутній належний договір та інформація щодо складу, кількості навчальних уроків, переліку необхідного обладнання та його технічні характеристики, строків проведення навчання, порядок розірвання договору, тощо. За таких підстав позивач має право вимагати розірвання договору та повернення коштів. Позивач наполягає, що повідомлення про розірвання договору було направлено в межах чотирнадцяти днів з дати сплати грошових коштів, представник відповідача спочатку погодилася повернути 50% сплачених коштів, однак в подальшому відповідач належним чином не відреагував на вказані вимоги. За цих підстав 13.07.2022р. представником позивача була направлена письмова претензія відповідачу, яка також залишена без належного реагування. За таких підстав, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із даним позовом у якому просила стягнути із відповідача кошти сплачені за навчання в розмірі 9500 грн., а також неустойку, яка нарахована на підставі ст.. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів» за кожен день затримки повернення коштів в розмірі 2470 грн.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.09.2022р. відкрито провадження по даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Наданий відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 07.10.2022 р., за заявою представника відповідача, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
30.09.2022р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та вказав, що позивачем невірно викладені обставини справи та фактичні дані, що вводить в оману суд. Так порядок та умови надання послуг по навчальній програмі «Visual360» визначені та прописані на сайті відповідача. При поданні заявки на проходження навчання обов`язковою умовою є проставляння галочки про ознайомлення та прийняття умов договору публічної оферти, який розміщений на сайті у загальному доступі для ознайомлення. Отже, користувач вважається таким, що прийняв публічну оферту, якщо він ідентифікувався на вебсайті шляхом заповнення електронної форми замовлення послуг, розміщеної на вебсайті. Після отримання оплати на розрахунковий рахунок відповідача, позивачу був наданий доступ до занять, у проходженні якого позивач брала безпосередню участь та пройшла 8 занять із 170 передбачених курсом. Відеоуроки та інші матеріали доступні для користувача протягом 1 (одного) календарного року з дня надання доступу до них. Технічні параметри особистого комп`ютера користувача, необхідного для проходження відповідного курсу навчання зазначені як на сайті курсу так і повідомлялися менеджером позивачу в особистому листуванні. Таким чином відповідач вказує, що підстав для розірвання договору публічної оферти та повернення коштів позивачу не було, а посилання позивача на норми ст.. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів» є безпідставним, адже останні регулюють процес реалізації товару поза торгівельним приміщенням, що не стосується надання послуг. Також відповідач вказує, що не отримував претензії позивача, а з метою досудового врегулювання конфліктної ситуації прийняв рішення про повернення позивачу коштів за навчальну програму у розмірі 9500 грн.
У відповіді на відзив, який отриманий судом 05.10.2022р. позивач вказав, що заявка на проходження навчання за обраним позивачем курсом здійснювалася не із сайту на який посилається відповідач, а шляхом листування із менеджером відповідача. Жодних доказів оформлення позивачем заявки про проходження он-лайн навчання із сайту відповідача матеріали справи не містять. Позивач не мала можливості виконувати договір публічної оферти «Visual360» в червні-липні 2022р. оскільки дізналася про його існування тільки 16.08.2022р., що стверджується перепискою позивача із менеджером відповідача, та не приймала його умови. Сайт на який посилається відповідач викладений іноземною мовою, що позбавило позивача можливості встановити компоненти та структуру курсу, зокрема кількість уроків і тривалість занять, вартість послуг, тощо. Стаття 12 ЗУ «Про захист прав споживачів» розповсюджується в тому числі на реалізацію послуг, які в свою чергу вживаються в значенні продукція ( п. 19 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»), а тому посилання позивача на норми вказаної статті є правомірними та відповідають нормам чинного законодавства.
У судових засіданнях представник позивача, адвокат Кір`яков А.С. на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, при цьому вказував, що позивач в мережі Інтернет знайшла оголошення про проведення навчання на курс «Visual360», зв`язалася із представниками відповідача, які надали їй відповідні реквізити для сплати коштів за проходження навчання, а після їх сплати отримала відповідне запрошення на проходження відповідного навчання. Після проходження вступної лекції позивач встановила, що її комп`ютер не відповідає вимогам програмного забезпечення необхідного для продовження навчання, при цьому позивачу не роз`яснювалися а ні вимоги до комп`ютера, а ні умови проходження навчання. Претензії відповідача в тому числі стосовно повернення коштів відповідачем були проігноровані. В подальшому, після пред`явлення позову відповідач перерахував кошти сплачені позивачем за проходження навчання у розмірі 9500 грн., однак неустойка за затримку в поверненні коштів не сплачена. За цих підстав вважає права ОСОБА_1 порушеними та просив позов задовольнити повністю.
У подальшому представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позову наполягав у повному обсязі.
Представник відповідача адвокат Маліннікова Д.К. в попередніх засіданнях проти задоволення позову заперечувала та вказувала, що позивач вводить суд в оману, адже пройшла вісім навчальних уроків, і тільки після цього повідомила про неможливість подальшого навчання. Договір публічної оферти розміщений на сайті відповідача, а реєстрація особи, яка бажає пройти навчання на вказаному сайті в обов`язковому порядку передбачає проставляння галочки про ознайомлення з умовами та порядком навчання, що свідчить про погодження сторонами умов договору. Відповідачем були надані належні послуги, а позивач в односторонньому порядку намагається розірвати договір. Претензій від позивачем відповідач не отримував, але з метою врегулювання конфлікту було прийнято рішення про повернення коштів позивачу в сумі 9500 грн.
Оскільки представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву, а також надавала пояснення в попередніх судових засіданнях, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 24.06.2022 р. ОСОБА_1 перерахувала ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 9500.0 грн., що стверджується квитанцією №102456803.
Того ж дня позивачу створено обліковий запис на сайті онлайн-школи «Visual360» та надано доступ до курсу «Онлайн курс 3Ds Max Преміум».
Вказані обставини не заперечуються жодною із сторін по справі.
Також судом встановлено, що спілкування між позивачем та представниками відповідача здійснювалося шляхом листування в месенджері, де сторони намагалися узгодити питання пов`язані із проходженням вказаного навчання.
Отже сторони мали намір та вчиняли дії спрямовані на набуття відповідних прав та обов`язків по відношенню один до одного.
Із переписки позивача із менеджером відповідача вбачається, що позивач після отримання відповідного програмного забезпечення повідомила представників відповідача про невідповідність технічних параметрів власного комп`ютера програмі «3Ds Max Преміум» та повідомила про свій намір розірвати вказану домовленість.
У подальшому менеджери відповідача повідомляли позивача про повернення 50% вартості послуги, а потім зовсім припинили надавати будь-які відповіді на звернення позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 907 ЦК України визначено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Заперечуючи проти доводів позивача відповідач посилався на публічний договір, який наче б то був погоджений із позивачем, де визначені, зокрема і умови розірвання вказаного договору та повернення коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Однак із такими доводами відповідача суд погодитись не може, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів про те, що позивач здійснювала оформлення заявки на отримання відповідних послуг через сайт «Visual360», оскільки, як вбачається із доданої до матеріалів справи переписки про існування такого сайту позивачу повідомляється представниками відповідача тільки 16.08.2022 року.
Матеріали справи також не містять відповідного підтвердження, що позивач самостійно проставляла відповідне підтвердження про погодження із умовами вказаного відповідачем договору оферти та погоджувалася із ним.
За цих підстав суд приходить до переконання, що позивач не мала можливості виконувати договір публічної оферти в червні-липні 2022 р., який розміщений на вказаному відповідачем сайті, оскільки дізналася про його існування лише 16.08.2022 р. під час спілкування із менеджерами відповідача. Натомість, як вбачається із доданих до матеріалів справи доказів, оформлення замовлення позивачем здійснювалося шляхом телефонної розмови та листування з менеджерами відповідача.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази, які надані відповідачем, не спростовують вказані вище обставини, оскільки не мають чіткого підтвердження, що саме ОСОБА_1 погодилася із вказаними відповідачем умовами договору, на які посилається відповідач.
Таким чином у споживача відсутня належна та повна інформація про послугу «онлайн курс 3Ds Max Преміум» в тому числі перелік необхідного обладнання та його технічні характеристики для проведення такого навчання, строки проведення навчання, порядок розірвання договору.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих і потреб. Договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем.
Згідно із статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до частини 12 та 13 ЗУ «Про захист прав споживачів» перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість електронних комунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору.
У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону.
Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку.
Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора електронних комунікацій.
Однак із доданих до матеріалів справи документів неможливо встановити дотримання відповідачем вимог ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки матеріали справи не містять інформацію про основні характеристики продукції, в тому числі перелік необхідного обладнання та його технічні характеристики для отримання відповідних послуг відповідача.
Частиною 4 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків.
Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років.
Відсутність встановленої програми 3Ds Max на технічному пристрої позивача унеможливлює надання послуги, оскільки навчальний курс передбачає практичні завдання у вище вказаній програмі, що в свою чергу є істотним недоліком.
Невідповідність технічного пристрою споживача вимоги програми 3Ds Max є наслідком порушення виконавцем зобов`язання щодо надання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про послугу, тобто неналежне повідомлення позивача про технічні вимоги до персонального комп`ютера.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару.
Як встановлено судом вище 24.06.2022р. споживач перерахувала виконавцю грошові кошти в розмірі 9500.0 грн., а 04.07.2022р. повідомила відповідача про розірвання угоди та запросила повернення сплачених грошових коштів в сумі 9500.0 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач виконав не належним чином зобов`язання щодо надання послуг з навчання, відтак вимога позивача щодо повернення сплачених коштів є правомірними.
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується самим позивачем, відповідач 02.09.2022р. перерахував позивачу грошові кошти в сумі 9500.0 грн.
Отже, кошти за навчання, про стягнення яких просить позивач, були добровільно відшкодовані відповідачем до винесення рішення по даній справі.
Позивач, з урахуванням вказаних обставин має цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи з приводу стягнення вказаної суми коштів, зокрема шляхом залишення в цій частині позовні вимоги без розгляду, відмови від позову, зменшення позовних вимог, тощо.
Однак позивач продовжував наполягати на стягненні вказаної суми коштів та задоволення позову у повному обсязі, що в даному випадку є безпідставним, адже зазначення у судовому рішенні про стягнення вказаної суми коштів із відповідача матиме наслідком, у випадку набрання рішення суду законної сили, примусове виконання останнього, тобто подвійне стягнення зазначеної суми із відповідача, що є безпідставним, а тому у задоволенні цієї вимоги позивача слід відмовити.
Частиною 9 ст. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.
Як встановлено судом вище повідомлення про розірвання договору позивачем відправлено в межах встановлених законом чотирнадцяти днів з дати листування та сплати грошових коштів.
Згідно з ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору.
03.08.2022р. сплив 30-деннпй строк з дати отримання відповідачем претензії (04.07.2022р.), однак кошти позивачу були повернуті лише після пред`явлення позову.
Таким чином, у зв`язку з порушенням прав позивача та внаслідок реалізації останнім права на розірвання договору, відповідач повинен був повернути своєчасно грошові кошти в розмірі 9500.0 грн., чого у встановлений законом строк не зробив, а тому, в результаті порушення строків повернення вказаних грошових коштів має сплатити неустойку в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожен день затримки повернення грошей.
За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість вказаних позовних вимог в цій частині, а тому задовольняє вказану позовну заяву частково.
Питання розподілу судових витрат, за клопотаннями сторін по справі суд вирішуватиме шляхом ухвалення додаткового рішення у порядку визначеному чинним законодавством.
На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 526, 509, 510, 627, 651, 901, 907 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти (неустойку) в розмірі 2470 (дві тисяч чотириста сімдесят) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 04 травня 2023 року.

Суддя Л.В. Середа