ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І. В.

розглянувши в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Чумак Романа Васильовича

на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року, ухвалене суддею Садовським К.С, повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька», третя особа: МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

31.10.2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чумак Р.В. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ СК «Галицька», у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, у розмірі 51 676,59 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн., судовий збір у розмірі 768,40 грн., витрати на складення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу у розмірі 1000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.05.2019 року о 18 год. 25 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д/н НОМЕР_1 , по вул. Чебишева, 68 в м. Харкові, не дотримався безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , з подальшим наїздом на перешкоду, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.06.2019 року у справі №640/10960/19 ОСОБА_2 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Крім того, 22.05.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ОБ №135191. ОСОБА_2 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину визнав в повному об`ємі і щиро розкаявся. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП була встановлена судом. Відповідно до відомостей МТСБУ транспортний засіб «Volkswagen Golf», д/н НОМЕР_1 , був застрахований відповідно до полісу №АО97551 ПрАТ СК «Галицька». Позивач звертався до ПрАТ СК «Галицька» про відшкодування нею збитків, що були завдані ОСОБА_2 внаслідок ДТП. Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1060 від 06.06.2019, було анульовано ліцензію ПрАТ СК «Галицька» на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020 року позов ОСОБА_1 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 51 676,59 грн., сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати на складення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу в сумі 1000 грн.

Додатковим заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.

10.03.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.02.2020 року - задоволена. Скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Цивільна справа призначена до нового судового розгляду.

26.11.2021 року представником позивача подана до суду заява про зміну предмету позову, в якій він просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ПрАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену ДТП, у розмірі 51 676,59 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати на складання висновку щодо вартості матеріального збитку у розмірі 1000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_1 компенсацію матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 38 676,59 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн., судовий збір в сумі 768,40 грн., витрати на складання висновку щодо вартості матеріального збитку в сумі 1000 грн., а всього стягнуто 55 444,99 грн.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Галицька» є законними та обґрунтованими, а завдана позивачу матеріальна шкода внаслідок ДТП підлягає відшкодуванню за рахунок саме відповідача ПрАТ СК «Галицька», а у задоволенні позову до відповідача (страхувальника) ОСОБА_2 слід відмовити, у тому числі, і в частині стягнення суми франшизи у розмірі 2 000 грн., оскільки між сторонами відсутній спір щодо їх виплати відповідачем ОСОБА_2 .

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року учасниками справи в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу та сплату судового збору у загальному розмірі 10 420,40 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що представником відповідача - адвокатом Чеховим Д.А. подано до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, копії договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 року, додаткової угоди від 06.03.2020 року, акту про надану правову допомогу станом на 29.06.2021 року. Сума витрат на оплату послуг адвоката 10 000 грн., яка є підтвердженою, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, тому 100% витрат підлягають стягненню з позивача. Таким чином, сума 10 000,00 грн. є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, враховуючи фактичний час участі представника відповідача - адвоката Чехова Д.А. у судових засіданнях. Крім того, судом враховано, що згідно квитанції від 07.03.2020 року (а.с. 109) відповідачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір в сумі 420,40 грн. за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, а тому суд визнав заявлені вимоги відповідача та його представника щодо стягнення судових витрат підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Чумак Р.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вважає, що дана справа не є складною, є малозначною, а розмір витрат на професійну правничу допомогу значно завищений. Звертає увагу, що наданим представником відповідача додатковим договором до договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 року передбачено фіксований розмір гонорару адвоката, тому зазначення в акті наданих послуг вартості наданих послуг суперечить умовам вказаного додаткового договору. Вважає, що саме ПАТ СК «Галицька» є фактичним винуватцем даного спору, тому судові витрати усіх учасників справи мають бути компенсовані за її рахунок. Є недоцільним стягувати з особи, на користь якої прийнято рішення, судові витрати, понесені відповідачем ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Чумак Романа Васильовича на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року (т.2 а.с. 46).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду, без повідомлення учасників справи (т.2 а.с. 52).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 08 серпня 2022 року дана справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року справу прийнято до провадження. Закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду на 03 травня 2023 року, без повідомлення (виклику) учасників справи (т.2 а.с. 54).

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вирішуючи заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Чехова Д.А. про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмові в позові - на позивача.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

При цьому, судом першої інстанції враховані правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові у справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 06.03.2020 року було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 5 000 грн. на правничу допомогу та 420,40 грн. по сплаті судового збору. 30.04.2020 року адвокатом Чеховим Д.А. подано до суду заяву щодо судових витрат у справі. 01.07.2021 року адвокатом Чеховим Д.А. подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, що підлягає розгляду судом, при вирішенні питання про розподіл судових витрат по цивільній справі та ухваленні додаткового рішення. Враховуючи, що в обґрунтованому попередньому розрахунку міститься детальний перелік робіт (послуг) на суму 10 000 грн., а сума, яку просить відповідач стягнути на його користь, 10 420,40 грн. охоплюється даним переліком, доказів на спростування наданих адвокатом послуг та їх неспівмірності позивачем не представлено, у задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовлено повністю, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_2 та його представника про стягнення витрат на правову допомогу з позивача підлягає повному задоволенню у розмірі 10 420,40 грн.

Враховуючи, що представником відповідача - адвокатом Чеховим Д.А. подано до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, копії договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 року, додаткової угоди від 06.03.2020 року, акту про надану правову допомогу станом на 29.06.2021 сума витрат на оплату послуг адвоката 10 000 грн. є підтвердженою, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, тому 100% витрат підлягають стягненню з позивача. Таким чином, сума 10 000,00 грн. є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, враховуючи фактичний час участі представника відповідача - адвоката Чехова Д.А. у судових засіданнях. Крім того, згідно квитанції від 07.03.2020 (а.с. 109) відповідачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір в сумі 420,40 грн. за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Чеховим Д.А. подано заяву про ухвалення додаткового рішення з врахуванням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Одночасно з заявою до суду подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, копії договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 року, додаткової угоди від 06.03.2020 року, акту про надану правову допомогу станом на 29.06.2021 року та чеків про оплату послуг адвоката від 01.03.2020 року та 29.06.2021 року на загальну суму 10 000 грн. (т.2 а.с. 18-23).

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо транспортною пригодою відмовлено.

З врахуванням викладеного, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 понесених судових витрат на правничу допомогу та сплаченого судового збору, а доводи апеляційної скарги про стягнення поненених судових витрат з ПАТ СК «Галицька» - є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про неспівмірність витрат на правову допомогу у даній справі не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи не обґрунтовані належними доказами.

Згідно умов договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 року розмір, час та порядок оплати гонорару адвокату визначається сторонами за погодженням та зазначається у додатковому договорі до основного договору.

Умовами додаткового договору від 06.03.2020 року до договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 року передбачено, що правова допомога надається у вигляді складення правових документів, необхідних для подання до суду та для судового розгляду справи №953/21624/19, представлення інтересів клієнта в судовому процесі, а також надання інших правових послуг, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», необхідних для якісного, своєчасного та повного надання правової допомоги. Види правової допомоги, строки та об`єм наданої правової допомоги провадиться на розсуд Адвоката. Сторони домовилися, що розмір оплати гонорару адвоката складає 10 000 грн. Клієнт вносить в якості авансу 5 000 грн. протягом 2 днів з дня укладення договору. Суму, що залишилась 5 000 грн. клієнт вносить протягом 2 місяців з дня укладення договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 року, але не пізніше 01.05.2020 року.

На підтвердження виконання вказаних умов договору про надання правової допомоги та додаткового договору до нього, представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Чеховим Д.А. надано належним чином завірені копії квитанції про оплату послуг адвоката на загальну суму 10 000 грн. (т.2 а.с. 22, 23).

Доводи апеляційної скарги про те, що додатковим договором до договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 року передбачено фіксований розмір гонорару адвоката, тому зазначення в акті наданих послуг вартості наданих послуг суперечить умовам вказаного Додаткового договору, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки наданий представником відповідача детальний опис робіт та послуг виконаних (наданих) адвокатом в межах розгляду даної справи та акт надання послуг не суперечать умовам укладеного договору, умовами якого передбачено фіксований розмір гонорару адвоката, оскільки саме такий розмір (10 000 грн.) представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення.

За таких обставин та враховуючи, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено, надані представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Чеховим Д.А. документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, а саме 10 000 грн., вказаний розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат, понесених останнім на правничу допомогу та сплату судового збору.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, доводи та вимоги апеляційної скарги, в межах яких суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З врахування викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чумак Романа Васильовича - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 травня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов