Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1224/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області, в м. Олевську, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем перебуває з 07 червня 2004 року у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 6. Від спільного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час відповідач ухиляється від добровільного утримування неповнолітніх дітей, хоча має таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік та може утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття належним чином, як того вимагає Закон. Діти проживають разом з позивачкою. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей позивачка несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто та від досудового врегулювання спору відповідач відмовився, тому кошти на утримання дітей повинні бути стягнуті в судовому порядку. Враховуючи зазначене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх дітей : дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше встановленого Законом мінімуму. Також, позивачка просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передано судді Винару Л.В.

На запит суду надійшла інформація з Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача по справі ОСОБА_2 .

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 25.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву з проханням про розгляд справи без її участі у зв`язку з воєнним станом. Позовні вимоги підтримує, не заперечує відносно заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Іванчихін С.І. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від відповідача та його представника до суду не надходило.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, у якому просить визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву, поновити строк та відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. У обгрунтування зазначає, що позивачка разом з відповідачем та чотирьма спільними дітьми, один з яких є повнолітнім, зареєстрована та проживає за однією адресою: АДРЕСА_1 . Стверджує, що на момент подачі позовної заяви до суду позивачка є вагітною, тобто у сторін буде п`ята дитина. Відповідач бажає зберегти сім`ю та спільно виховувати дітей. Крім того, у відзиві зазначено, що відповідач бере активну участь у вихованні дітей, дбає про них, забезпечує матеріально, має постійну роботу, оскільки дружина має недостатній дохід для повноцінного забезпечення дітей. Стверджує, що посилання позивачки про те, що діти проживають разом з позивачкою та усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей позивачка несе самостійно, не відповідають обставинам справи , оскільки у позивачки відсутнє житло. Також, на думку представника відповідача, розрахунки суми виплат є помилковими та для отримання аліментів за минулий час потрібен виконавчий лист, тому вважає, що у задоволені позову слід відмовити.

Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. 1, 3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони з 07 червня 2004 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 6 (а.с. 3.).

Від спільного проживання в шлюбі сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4-6) та довідкою про склад сім`ї (а.с. 12).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки за № 946 від 29.05.2023 року неповнолітні діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають на утриманні позивачки (а.с. 13).

Як вбачається з долученої представником відповідача до відзиву копії довідки за № 71 від 26.05.2023 року, позивачка на момент подачі позову до суду не перебувала на обліку з приводу вагітності в КНП «Олевська ЦЛ» Олевської міської ради.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів, того, що він на даний час працевлаштований, забезпечує дітей, надає їм матеріальну допомогу або того, що діти знаходяться на його утриманні. Доводи відповідача про те, що він разом з позивачкою проживає за однією адресою разом з дітьми, не свідчать про те, що саме він матеріально утримує дітей та не звільняють його від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей. Крім того, якщо і припускати, що відповідач час від часу добровільно надає допомогу на утримання дітей, проте позивачці невідомо, чи не припинить відповідач надавати їй таку допомогу, адже ніщо не заважає відповідачу будь-коли припинити надання таких коштів. При цьому така допомога нічим не підкріплена, окрім як самою волею відповідача, сума не узгоджувалася з отримувачем, строки не визначалися, а тому у позивачки щодо стягнення аліментів наявний спір із відповідачем.

Також, відповідачем не надано до суду доказів, що позивачка не має постійного житла, оскільки з витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що адреса місця проживання позивачки: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Судом достовірно встановлено, що договору про участь в утриманні дітей сторони між собою не укладали, між позивачкою та відповідачем не узгоджений розмір аліментів, а тому згідно положень Сімейного кодексу України відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей, надавати їм необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, які сплачуються з усіх видів заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналогічні обставини викладені в п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище та порушує їх право на достатній життєвий рівень, а тому аліменти на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є на даний час не має інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків.

На думку суду, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям, які потребують такої допомоги.

Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.

В даному випадку суд дійшов висновку, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку, згідно вимог ст. 183 СК України, а саме: в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до повноліття дочки ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім до повноліття дочки ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 та потім до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно.

Згідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду 15.06.2023 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265,273,279,354,355 ЦПК України та ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, до повноліття дочки ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім до повноліття дочки ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 та потім до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів проводити з 15.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн., які перерахувати на р/р UA0006741, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976485, отримувач: ГУК у Жит.обл/ТГ м.0левськ/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN), «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя: Л.В.Винар