У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К. Ш.,

за участю секретаря - Гаврись В.В.,

Справа № 545/1791/23

Номер провадження № 2-о/545/94/23

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

у с т а н о в и в:

Заявниця звернулася з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що в квітні 2023 року заявниця звернулася із заявою про призначення пенсії, до заяви надала всі необхідні документи. Однак у призначенні пенсії було відмовлено, у зв`язку з тим, що в архівній довідці від 21.02.2023 № 57/01-11.2 по батькові не відповідає паспортним даним. Відповідно до трудової книжки № НОМЕР_1 від 27.10.1988 заявниця працювала в колгоспі «Жовтневий промінь» від 06.02.1993 по 01.01.2005. В архівних довідках зазначено прізвище та ім`я заявниці, проте по батькові вказано неправильно та із скороченнями « ОСОБА_2 , Мик., ОСОБА_3 ». Також в архівному витязі від 21.02.2023 № 07-01/02 зазначено із скороченням ОСОБА_1 . На підставі вищевикладеного, просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме архівних довідок: № 57/01-11.2 від 21.02.2023; № 57-62/-01-11.2 від 21.02.2023; № 58/01-11.2 від 21.03.2023; № 59/01-11.2 від 21.02.2023; № 60/01-11.2 від 21.02.2023; 61/01-11.2 від 21.02.2023; № 62/01/11.2 від 21.02.2023; 07-01/42 від 21.03.2023, які видані Комунальною організацією «спільна архівна установа Полтавського району» Щербанівської сільської ради.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в наданому суду відзиві просив розгляд справи проводити за його відсутності, в задоволенні заявлених вимог відмовити, зазначив, що встановлення факту, про яке просить заявниця, пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Правова позиція щодо неправомірності встановлення судом фактів, що мають юридичне значення в разі законодавчо визначеного іншого порядку підтвердження таких фактів висловлена в постанові Великої Палати Верховного суду від 10.04.2019 по справі № 320/948/18. Надані документи (архівні довідки, трудова книжка) не можуть бути належними та допустимими доказами в частині визнання права в особи у призначенні пенсії за віком. Окрім цього, що у дані ситуації заявником не вірно обрано спосіб захисту, позаяк наведені обставини пов`язані з відмовою контролюючого органу у призначені пенсії за віком. А тому вказані спірні правовідносини повинні розглядатися в межах адміністративного судочинства, шляхом визнання не правомірних дій з боку уповноваженого органу з наступним вирішенням спору про право. В іншому випадку обраний спосіб захисту заявника буде суперечити принципам цивільного судочинства та пункту 1 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою, сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема: про встановлення фактів, що мають юридичне значення /п.5ч.2ст. 293ЦПК України/.

Тобто специфікою ознакою справ окремого провадження є відсутність у них спору про право цивільне.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в своїй постанові №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством непередбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області № 77 від 06.04.2023 ОСОБА_4 було відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Крім того, судом ураховуються і те, що, метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для реалізації права на отримання пенсії по віку. При цьому заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області оспорює таке право, що свідчить про наявність спору про право.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду /ч. 4 ст. 315 ЦПК України/.

Зважаючи на те, що заявниці встановлення факту необхідне саме для призначення пенсії, а заінтересованою особою оспорюються доводи заявниці щодо встановлення факту та інший порядок його встановлення, що вказує на спір щодо наявності факту та призначення їй пенсії, який не може бути вирішений у порядку окремого провадження, а відтак суд доходить висновку про необхідність залишення поданої заяви без розгляду і роз`яснення заявниці її права подати позов на загальних підставах.

Керуючись, ст. 294, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Полтавський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ