Справа № 463/421/23
Провадження № 2-о/463/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Косопуд М.В.,

представника заявника - ОСОБА_2,

представник заінтересованої особи - Наталич А.А.

у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області, Державна фіскальна служба України, Міністерство фінансів України,, -

в с т а н о в и в:

представник заявника звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт звільнення заявника із займаної посади заступника начальника відділу викриття кримінальних правопорушень у зовнішньоекономічній сфері управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Луганській області та податкової міліції ДФС відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України на підставі підпункту «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (зі змінами) у зв`язку з повним скороченням штатів, за відсутності можливості подальшого використання на службі, починаючи з 01 січня 2022 року.

Заяву обґрунтовує тим, що 25 грудня 2021 року заявник був персонально попереджений про наступне звільнення із займано посади у ГУ ДФС у Луганській області та податкової міліції ДФС. У той же час починаючи з 01 січня 2022 року органи ДФС припинили своє функціонування, у зв`язку із чим усі співробітники ДФС, зокрема, територіального підрозділу у Луганській області, є вивільненими. Однак заявник не отримав від ГУ ДФС у Луганській області жодних передбачених законом документів про його звільнення та позбавлений можливості їх отримати у позасудовому порядку.

Ухвалою судді від 30 січня 2023 року вказану заяву прийняти до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник заявника вимоги заяви підтримала, надала суду пояснення аналогічні до викладеного у заяві та клопотанні від 13 березня 2023 року, просила заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи - Міністерства фінансів України надала пояснення аналогічні до викладеного у відзиві заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Як встановлено п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Таким чином, кожному гарантується юридична визначеність його правового статусу, що є одним із проявів верховенства права. У розрізі трудових правовідносин принцип правової визначеності втілений, зокрема, у державних гарантіях на випадок звільнення працівника, що полягають, у тому числі, у гарантуванні працівнику можливості отримати належним чином оформлені документи, що підтверджують як сам факт припинення трудових правовідносин, так і інші обставини, що мають юридичне значення, зокрема, дату та підстави звільнення.

У випадку державних службовців визначеність їх правового статусу також може мати для таких осіб додаткове значення, оскільки саме проходження ними та їх звільнення з державної служби можуть передбачати для них додаткові обмеження та обов`язки порівняно з іншими працівниками. У зв`язку із цим прогалини у визначеності правового статусу державного службовця, порівняно з іншими працівниками, можуть робити таку особу ще більш вразливою, оскільки можуть покладати на неї додаткові занепокоєння та чинити додаткові перешкоди у прогнозуванні наслідків її поведінки, та реалізації її прав.

Судом встановлено, що починаючи з 24 вересня 1999 року заявник вступив та більше 20 років безперервно проходив державну службу у лавах податкової міліції, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи документів, а саме послужним списком з його особової справи, трудовою книжкою, службовими картками з вкладишами до них, попередженням ГУ ДФС у Луганській області про наступне звільнення заявника від 26 липня 2021 року, відповіддю Пенсійного фонду України від 18 серпня 2022 року на адвокатський запит представника заявника.

25 грудня 2021 року заявник був попереджений про його наступне звільнення із займаної посади заступника начальника відділу викриття кримінальних правопорушень у зовнішньоекономічній сфері управління боротьби з фінансовими злочинами ГУ ДФС у Луганській області та податкової міліції ДФС відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України на підставі підпункту «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (зі змінами) у зв`язку з повним скороченням штатів, за відсутності можливості подальшого використання на службі.

Зміст та дата вищезазначеного попередження заявника про наступне вивільнення підтверджується наявним у матеріалах справи Попередженням ГУ ДФС у Луганській області від 26 липня 2021 року про наступне вивільнення заявника, з відміткою про ознайомлення заявника із таким попередженням 25 грудня 2021 року, засвідченою його особистим підписом.

Відповідно до ч. 6 ст. 49-2 КЗпП України, вивільнення працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, з урахуванням того, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Таким чином, зважаючи на вищевказані, встановлені судом обставини та нормативні положення, що регулюють порядок вивільнення державних службовців, заявник не міг бути звільнений раніше 19 січня 2022 року, тобто раніше спливу строку у 30 днів з моменту попередження заявника про наступне звільнення, яке було здійснене 25 грудня 2021 року.

Водночас у зв`язку із початком роботи Бюро економічної безпеки України починаючи з 01 січня 2022 року система органів ДФС, зокрема, ГУ ДФС у Луганській області, в якому проходив службу заявник, припинила здійснювати функції органів державної влади, про що, зокрема, було повідомлено на офіційному веб-сайті самої ДФС ( а/с ).

Так, п. 134 розділу I Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» визначено виключити з Податкового кодексу України розділ XVІІІ-2 «Податкова міліція», тим самим ліквідувавши останню, як правоохоронний орган. Утім, вказана норма права мала б набути чинності з дня прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про початок діяльності Бюро економічної безпеки України, але не пізніше восьми місяців з дня набрання чинності Законом України «Про Бюро економічної безпеки України» (розділ ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1797-VIII).

28 січня 2021 року був прийнятий Закон України «Про Бюро економічної безпеки України», пп. 2 п. 10 Розділу VI якого Кабінету Міністрів України доручено не пізніше восьми місяців з дня набрання чинності цим Законом забезпечити ліквідацію Державної фіскальної служби України.

Закон України «Про Бюро економічної безпеки України» набув чинності 25 березня 2021 року, а встановлений розділом II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1797-VIII строк сплив 25 листопада 2021 року. Зважаючи, що 24 листопада 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1493-р «Про початок діяльності Бюро економічної безпеки», - розділ XVІІІ-2 (Податкова міліція), яким визначались повноваження та функції такого правоохоронного органу, як податкова міліція - виключений з Податкового кодексу України.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2021 року № 761 було внесено зміну в додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2014 року № 85 «Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів», виключивши таку позицію: «ДФС 4604», тобто вирішено здійснити повне скорочення штату ДФС (зокрема, штату територіального підрозділу у Луганській області).

Таким чином, станом на 01 січня 2022 року з додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року № 85 «Про Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» було виключено визначення чисельності працівників апарату та територіальних органів ДФС.

Додатком № 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» також вже не було передбачено видатків на утримання ДФС у 2022 році.

Згідно з наявною у матеріалах справи відповіддю Пенсійного фонду України від 18 серпня 2022 року на адвокатський запит представника заявника, у складі звітних відомостей, поданих страхувальником ГУ ДФС у Луганській області за IV квартал 2021 року, інформація про звільнення заявника відсутня, а за I та II квартали 2022 року звітні відомості від вказаного страхувальника вже не надходили.

Все вищенаведене у своєму поєднанні свідчить про припинення функціонування ГУ ДФС у Луганській області, в якому проходив службу заявник, починаючи з 01 січня 2022 року, у зв`язку з утворенням та початком роботи Бюро економічної безпеки України, повним нормативним скороченням штатів системи органів ДФС, та відсутністю у зв`язку зі всім цим у Державному бюджеті України видатків на утримання ДФС у 2022 році.

Суд також погоджується з висловленою у судовому засіданні позицією представника заінтересованої особи - Міністерства фінансів України, якому було підпорядковано ДФС, про те, що обставини щодо припинення функціонування системи органів ДФС починаючи з 01 числа 2022 року є загальновідомими. Такі обставини були доведені до відома суспільства через чисельні засоби масової інформації. Окрім того, вони були покладені в основу значної кількості рішень національних судів, до прикладу, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі №160/20250/21 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №160/20250/21, рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі №340/7877/21, від 06 травня 2022 року у справі №340/10746/21, від 03 червня 2022 року у справі №340/790/22, від 14 червня 2022 року у справі №340/7745/21, тощо.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 420/2174/19, характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Враховуючи останнє та встановлені судом обставини щодо припинення виконання ГУ ДФС у Луганській області функцій органу державного влади, починаючи з 01 січня 2022 року, із настанням зазначеної дати між заявником та ГУ ДФС у Луганській області припинилися трудові відносини. Починаючи з 01 січня 2022 року заявник об`єктивно вже не міг систематично виконувати трудову функцію у зв`язку із припиненням функціонування самого органу, в якому він проходив службу. У зв`язку із наведеним заявник також починаючи із зазначеної дати не був підпорядкований внутрішньому трудовому розпорядку, не мав робочого місця, не отримував від ГУ ДФС у Луганській області заробітну плату, тощо.

Таким чином, не зважаючи на те, що заявник був попереджений про наступне вивільнення 25 грудня 2021 року та те, що згідно ч. 6 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення державних службовців персонально попереджають не пізніше ніж за 30 календарних днів, трудові відносини між заявником та ГУ ДФС у Луганській області припинилися до спливу зазначеного строку у зв`язку з припиненням функціонування ГУ ДФС у Луганській області, що відбулося починаючи з 01 січня 2022 року.

Згідно пункту 17 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 голова комісії з припинення органу виконавчої влади після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про припинення територіальних органів утворює відповідні комісії, затверджує їх голів та визначає строк проведення реорганізації або ліквідації.

Відповідно до підпункту 4 пункті 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 голова комісії, зокрема, забезпечує дотримання порядку звільнення працівників, забезпечує своєчасний розрахунок з ними під час звільнення, видає відповідні накази та підписує необхідні документи;

У той же час згідно наявної у матеріалах справи відповіді Голови комісії з реорганізації ДФС від 22 лютого 2023 року №16040-03-10/5108, голову комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Луганській області не затверджено, оскільки Державна податкова служба України не надала Голові комісії пропозиції щодо кандидатів на затвердження голови комісії з реорганізації зазначеного територіального органу ДФС.

Враховуючи наведене заявник об`єктивно позбавлений можливості отримати у позасудовому порядку документи, що відповідно до законодавства засвідчують факт, про встановлення якого він просить, оскільки такі повинні були оформлюватись комісією з ліквідації ГУ ДФС у Луганській області, яка, проте, ще досі не була сформована, та, відповідно, не розпочала своє функціонування.

Таким чином, заявник вже більше року не має можливості домогтися реалізації державних гарантій, які полягають у праві заявника на оформлення документів, що засвідчують факт, дату та підстави його звільнення з ГУ ДФС у Луганській області. Водночас заявник також вже більше року перебуває у стані невизначеності відносно його правового статусу держслужбовця. Все зазначене свідчить що факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення у розумінні ч.2 ст.315 ЦПК України.

Суд також погоджується із викладеними у заяві представника заявника доводами відносно того, що факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить подальша можливість заявника вільно реалізовувати його право на працю та вільний рід занять.

Так, згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 312 ЦК України фізична особа має право на вибір та зміну роду занять. Фізичній особі може бути заборонено виконувати певну роботу або обіймати певні посади у випадках і в порядку, встановлених законом.

Водночас ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особам, уповноваженим на виконання функцій держави, забороняється: 1) займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України; 2) входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді)), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України, крім випадку, передбаченого абзацом першим частини другої цієї статті.

Відповідно до ст.24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення також у зв`язку із тим, що при відсутності у заявника можливості його підтвердити, останній обмежений у реалізації його права на працю та вільний вибір роду занять. Зокрема, заявник позбавлений можливості підтвердити роботодавцю та (або) контролюючим органам, що він може бути працевлаштований, зокрема, на повний робочий день, та що при цьому не порушуються встановлені законом обмеження щодо заборони сумісництва чи суміщення держслужбовців, тощо.

Суд також враховує висловлені представником заявника у судовому засіданні твердження про те, що невизначеність правового статусу заявника як діючого чи колишнього держслужбовця може викликати у заявника сумніви та занепокоєння у зв`язку з неможливістю прогнозувати наслідки його поведінки при поданні до контролюючого органу декларацій, передбачених статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки зазначеним Законом передбачається подання різних форм декларацій діючими держслужбовцями та особами, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави.

Зважаючи на все вищевикладене факт, про встановлення якого просить заявник, беззаперечно має юридичне значення, та за викладених обставин, зокрема, з урахуванням підтвердження наявності цього факту в ході судового розгляду, а також неможливості заявника у позасудовому порядку отримати передбачені законом документи, що його засвідчують, підлягає встановленню судовим рішенням.

Керуючись ст.259, 263-265, 268, 293, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту - задоволити.

Встановити факт звільнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із займаної посади заступника начальника відділу викриття кримінальних правопорушень у зовнішньоекономічній сфері управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Луганській області та податкової міліції ДФС відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України на підставі підпункту «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (зі змінами) у зв`язку з повним скороченням штатів, за відсутності можливості подальшого використання на службі, починаючи з 01 січня 2022 року.

Дата складання рішення суду - 18 квітня 2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ;

Заінтересована особа: Державна фіскальна служба України, місцезнаходження: м. Київ, Львівська площа, 8, ;

Заінтересована особа: Міністерство фінансів України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, .

Суддя Г.Б. Жовнір