Справа № 274/4366/23 Провадження № 2/0274/1221/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
05.09.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,
ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить стягувати на її користь з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дочкою трьох років, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, ОСОБА_1 не працює, оскільки доглядає за малолітньою дочкою, соціальна допомога, яку вона отримує, витрачається на оренду квартири, купівлю продуктів, засобів гігієни та ліків, ОСОБА_2 не надає їй матеріальної допомоги.
ОСОБА_2 позов визнав, про що подав заяву від 05.09.2023 р.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 11.03.2021 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно відомостей бази даних програми "Д-3" рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.07.2023 р., яке набрало законної сили 25.08.2023 р., було розірвано (а. с. 7).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає з ОСОБА_1 (а. с. 5, 6, 8).
Частинами другою, четвертою та шостою статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином ОСОБА_1 має право на утримання від ОСОБА_2 до досягнення дочкою ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, але лише за умови, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу.
Визнання ОСОБА_2 позову вказує на те, що він може сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, тобто у тому розмірі, у якому просить ОСОБА_1 .
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи викладене та зважаючи, що визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
Згідно з частиною першою статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 10.07.2023 р. і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут