Справа № 489/689/18
Провадження № 4-с/489/10/23
Ухвала

Іменем України

28 серпня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

скаржника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які приймають участь у розгляді справи в режимі відеоконференції,

головного державного виконавця Лінника А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінник Артема Олександровича,

встановив:

14.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінник А.О., відповідно до якої просив суд зобов`язати головного державного виконавця Лінник А.О. скасувати арешт у виконавчому провадженні та передати виконавче провадження у ДВС м. Володимир, Волинської області.

В обґрунтування скарги зазначив, що 23.09.2018 державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 489/689/18, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з нього аліментів. 08.05.2023 у даному виконавчому провадженні головним державним виконавцем Лінником А.О. було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна. Також того ж дня головним державним виконавцем Лінником А.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника.

При цьому боржник ОСОБА_1 зазначає, що в квітні 2021 року він переїхав на постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , про що повідомив колишню дружину - стягувача ОСОБА_3 . Однак до даного часу нею не було вчинено жодних дій по повідомленню головного державного виконавця та не було внесено зміни по місцю служби.

Враховуючи викладене боржник ОСОБА_1 вважає, що після того і на даний час підстави для дії державної виконавчої служби щодо нього відсутні та арешт майна повинен бути скасований; виконавче провадження необхідно передати до ДВС м. Володимир Волинської області. Зазначає, що існування арешту на майно боржника порушує його право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.07.2023 скаргу прийнято до розгляду та витребувано у Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) копію матеріалів виконавчого провадження № 56514435.

09.08.2023 на адресу суду надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 та копії матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. При цьому, на питання суду чи здійснював ОСОБА_1 добровільно сплату аліментів з 2021 року, підтвердив, що не здійснював, бо звільнився з ВЧ та проходив лікування, не отримуючи дохід та офіційно не працюючи. Лише з березня 2022 року є командиром відділення у ВЧ НОМЕР_1 . Також підтвердив, що письмово до відділу ДВС Лисенко В.М. особисто з приводу передачі виконавчого листа на виконання відділу за місцем його проживання не звертався, але це зробила у 2022 році його колишня дружина (стягувач) у заяві, яку ним долучено до скарги.

Головний державний виконавець Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінник А.О. в судовому засіданні скаргу не визнав. Зазначав, що здійснює примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в порядку, передбаченому діючим законодавством з 20.04.2023 після звільнення іншого державного виконавця із відділу. При цьому, у 2022 році після збройної агресії Російської Федераціїї відділ працював у дистанційному режимі, та поновив свою роботу очно з 01.04.2023. Наголошував, що будь-яких заяв від сторін виконавчого провадження про передачу виконавчого листа по цивільній справі № 489/689/18 до іншого органу ДВС не надходило та в матеріалах виконавчого провадження № 5614435 не міститься, на підтвердження чого просив дослідити в судовому засіданні оригінал виконавчого провадження. Крім того, заявив клопотання про доручення до матеріалів справи довідки про доходи боржника ОСОБА_1 у ВЧ НОМЕР_1 за період з березня 2022 року по липень 2023 року, яку він отримав на запит від цієї військової частини лише минулого тижня. Проти доручення до матеріалів справи цієї довідки скаржник та його представник не заперечували, і протокольною ухвалою суду клопотання державного виконавця було задоволено.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 28.08.2023, не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Раніше в судовому засіданні, призначеному на 15.08.2023, поясняла що вважає, що скарга не підлягала задоволенню. Посилалась на те, що ОСОБА_1 не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів на утримання дитини, внаслідок чого виникла значна заборгованість.

Вислухавши пояснення учасників справи, оглянувши оригінал виконавчого провадження № 56514435 (в судовому засіданні, призначеному на 15.08.2023), дослідивши матеріали скарги, цивільної справи та відзиву, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2018 по справі № 489/689/18 позов ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.02.2018 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 26-27).

Рішення суду набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчий лист, який було отримано стягувачем 30.05.2018 (а.с. 32).

На виконанні у Центральному відділі Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 56514435 з примусового виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Миколаєва № 489/689/18 від 02.05.2018 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.02.2018 і до досягнення повноліття.

04.06.2018 державним виконавцем Радиш Н.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 44-45).

У зв`язку з постійним звільненням державних виконавців вищезазначене виконавче провадження було передано згідно акту приймання-передачі головному державному виконавцю Лінник А.О. Однак при перевірці виконавчих проваджень було встановлено відсутність виконавчого листа по виконавчому провадженню № 56514435.

В зв`язку з викладеним, Центральний відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із поданням про видачу дублікату виконавчого листа (а.с. 41-42).

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2023 по справі № 489/689/18 видано дублікат виконавчого листа по справі № 489/689/18 за позовом ОСОБА_5 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 (а.с. 55).

08.05.2023 державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 56514435 було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено за допомогою КЕП до установ банку, які є в Автоматизованій системі виконавчого провадження (а.с. 98).

Також державним виконавцем через АСВП направлено відповідні запити щодо виявлення належного боржникові ОСОБА_1 майна.

Згідно отриманої відповіді Державної фіскальної служби інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня (а.с. 88).

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах, до ДФС не надходила (а.с. 85, зворотня сторона).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України відомості про боржника щодо отримання пенсії - не знайдено (а.с. 85).

В той же час, згідно відповідей Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, встановлено останнє місце роботи боржника ОСОБА_1 - військова частина НОМЕР_3 , Центральний район (а.с. 86, 87, 89).

У відповідності до відомостей МВС за боржником зареєстровано автомобіль Audi A 6 сірого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_4 (а.с. 90).

08.05.2023 головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінником А.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 98).

Також 08.05.2023 головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінником А.О. було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а.с. 94 - 97).

06.07.2023 від стягувача ОСОБА_3 на адресу Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява, згідно якої стягувач повідомила, що вона отримувала аліменти від боржника ОСОБА_1 щомісячно включно до 30.04.2021 (а.с. 93, зворотня сторона).

З урахуванням вищевказаної заяви головним державним виконавцем Лінник А.О. було виконано Розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 56514435, згідно якого заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.05.2021 по 01.08.2023 становить 193 467,21 грн. (а.с. 84, зворотня сторона).

Враховуючи викладене, станом на 01.08.2023 у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Вирішуючи вимоги скарги щодо неправомірності бездіяльності головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Лінник А.О. в частині незняття арешту з майна (коштів), суд приходить до наступних висновків.

Із скарги та доданих до неї документів вбачається, що боржник не погоджується з накладенням арешту на його майно (грошові кошти), адже вважає, що таким чином порушено його права.

Згідно з ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження"стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У відповідності до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Положеннями ч. 4 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

З матеріалів справи вбачається, що у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилась більш ніж за чотири місяці, та становить в загальному розмірі 193 467,21 грн.

Враховуючи викладене, головним державним виконавцем в порядку, встановленому діючим законодавством, у межах вчинення дій щодо стягнення аліментів на утримання дитини, було накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 . Станом на теперішній час підстави для зняття арешту, встановлені ст. 59 Закону України Про виконавче провадження, відсутні.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 в частині скасування арешту у виконавчому провадженні необґрунтовані, безпідставні та не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про передачу виконавчого провадження до ДВС м. Володимир, Волинської області, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ст. 24 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно положень п. 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі, якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження - оскільки місце роботи боржника було розташовано на території Центрального району м. Миколаєва.

В обґрунтування своїх вимог боржник ОСОБА_1 посилається на бездіяльність головного державного виконавця щодо непередачі виконавчого провадження № 56514435 за місцем його проживання на теперішній час - до відділу ДВС м. Володимир, Волинської області. При цьому у своїй скарзі ОСОБА_1 особисто зазначає, що ані ним, ані стягувачем ОСОБА_3 не було вчинено жодних дій по повідомленню головного державного виконавця про зміну місця його проживання (служби).

В той же час, до своєї скарги ОСОБА_1 долучає копію заяви начебто від імені ОСОБА_3 , адресовану начальнику Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), датовану 15.12.2022, згідно якої вона просить передати матеріали вказаного виконавчого провадження за місцем проживання боржника: АДРЕСА_1 (а.с. 66).

При цьому суд критично оцінює вказану копію заяви, не вважає її достовірним та належним доказом вчинення таких дій, оскільки зі змісту вказаної копії заяви неможливо встановити факт отримання її державної виконавчою службою - вона не містить ані штампу канцелярії про отримання такої вхідної кореспонденції, ані вхідного номеру та при огляді у судовому засіданні оригіналу виконавчого провадження №56514435судом встановлено що така заява там відсутня. Також до даної заяви не долучено доказів направлення її шляхом поштового відправлення (реєстр відправки, зворотнє повідомлення про вручення, квитанції тощо), та в заяві навіть не зазначено адресу державної виконавчої служби. Також не надано доказів направлення такої заяви електронною поштою (скіншоту вихідного листування, тощо). Крім того, скаржник особисто в своїй скарзі та на питання суду в судовому засіданні спростовує вчинення ним будь-яких дій щодо повідомлення державного виконавця про зміну місця його проживання.

Натомість головним державним виконавцем Лінником А.О. долучено копію заяви стягувача ОСОБА_3 , адресованої до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та датованої 06.07.2023, яка зареєстрована належним чином. При цьому будь-яких посилань про необхідність передачі виконавчого провадження до іншого відділу державної виконавчої служби (або подання такого клопотання раніше) вказана заява не містить.

Крім того, судом було оглянуто в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 56514435, яке не містить вищевказаної заяви від імені стягувача про передачу виконавчого листа на виконання до іншого органу ДВС. Боржник ОСОБА_1 із заявою про передачу вказаного виконавчого провадження до іншого органу ДВС не звертався.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скаржником не надано достовірних та неспростовних підтверджень того, що станом на час розгляду справи ним або стягувачем ОСОБА_3 було повідомлено головного державного виконавця Лінника А.О. про необхідність передачі виконавчого провадження № 56514435 до іншого відділу державної виконавчої служби.

За таких обставин, за відсутності належних доказів звернення стягувача або боржника з відповідним клопотанням про передачу виконавчого провадження до іншого органу ДВС, протиправна бездіяльність головного державного виконавця Лінника А.О. у даному випадку не має місця.

Крім того, передача виконавчого провадження № 56514435 до ДВС м. Володимир, Волинської області, не виявляється можливою, оскільки такий відділ державної виконавчої служби не існує. За адресою Волинська область, Володимирський район, с. Бубнів, вул. Світла, 4, розповсюджується юрисдикція Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За таких обставин, скарга ОСОБА_1 є безпідставною, необґрунтованою, та в її задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.258-260, 447, 448, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінник Артема Олександровича - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28.08.2023.

Суддя Г.А.Микульшина