У Х В А Л А

"13" березня 2023 р. Справа № 596/215/23

Провадження № 2/596/154/2023

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р.,

розглянувши заяву адвоката Авдєєнко Владислава Валерійовича про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє представника позивача адвокат Авдєєнко Владислава Валерійовича до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження Гусятинського селищного голови, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Авдєєнко В.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із позовом до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження Гусятинського селищного голови №37-ос від 26.01.2023 року та просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати розпорядження Гусятинського селищного голови №37-ос від 26.01.23 «Про втрату чинності розпоряджень», а також стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 01.03.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження Гусятинського селищного голови. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено до розгляду 10 год. 00 хв. 31 березня 2023 року.

09.03.2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авдєєнко В.В. про відвід судді Лисюк І.О. в обґрунтування заяви про відвід посилається на те, що підставою прийняття оспорених актів ненормативного характеру є зокрема рішення в справі №596/574/22, ухвалене судом під головуванням судді Лисюк І.О.

Так, у справі №596/574/22 судом під головуванням судді Лисюк І.О. була надана юридична оцінка зібраним у справі доказам, що підлягають дослідженню у справі №596/215/23, а саме: щодо поновлення позивача на посаді на виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.10.18 року у справі №596/1219/18 шляхом прийняття Гусятинською районної радою рішення від 09.12.20 року.

На думку сторони позивача, суддя Лисюк І.О. не може брати участь у розгляді справи №596/215/23, оскільки вона вже приймала рішення у справі №596/574/22, в якій ухвалила рішення від 17.08.2022 року стосовно фактів, що підлягають дослідженню у справі №596/215/23.

Суд приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно приписів ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Частиною 1 ст.15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до приписів ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши наведені у заяві про відвід доводи суд вважає їх необґрунтованими, формальними та такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

Так, заявником не надано жодних доказів про наявність обставин прямої чи опосередкованої заінтересованості судді Лисюк І.О. в результаті розгляду справи та наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді, у зв`язку з чим підстав для відводу судді, передбачених статтями 36-37 ЦПК України, не вбачається.

Як встановлено, рішенням Гусятинського районного суду (під головуванням судді Лисюк І.О., на яке посилається сторона позивача) в справі №596/574/22, позов ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, задоволено частково. Стягнуто з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №596/1219/18 в розмірі 14 281 гривню 39 копійок. В задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Натомість, предметом розгляду справи №596/215/23, в якій сторона позивача заявила відвід, є визнання незаконним та скасування розпорядження Гусятинського селищного голови №37-ос від 26.01.23 «Про втрату чинності розпоряджень», якими визнано такими, що втратили чинність розпорядження Гусятинського селищного голови: «Про поновлення ОСОБА_1 №196-ос від 24.06.2022 року, «Про звільнення ОСОБА_1 » 197-ос від 24.06.2022 року.

Таким чином, в цій справі, інші предмет та підстава позову.

Щодо тверджень сторони позивача про те, що суд в справі №596/1219/18 дійшов іншого висновку ніж суд в справі №596/574/22, то вони не можуть слугувати підставою для відводу, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Суд вважає необхідним наголосити, що з метою перевірки законності судових рішень суду законом встановлено процедуру апеляційного та касаційного оскарження і в разі незгоди із висновками суду, відповідне судове рішення може бути оскаржене до суду вищої інстанції.

Отже, суд, за результатами розгляду заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авдєєнко В.В. про відвід судді Лисюк Ірини Олександрівни від розгляду справи № 596/215/23, приходить до висновку, що обставини, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді відсутні, наведені заявником доводи у її обґрунтування не є в розумінні процесуального закону, підставою для відводу судді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу судді Лисюк Ірини Олександрівни від розгляду справи № 596/215/23.

Керуючись ст.ст.36,39-41 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авдєєнко В.В. про відвід судді Лисюк Ірини Олександрівни від участі в справі №596/215/23 визнати необґрунтованою.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Авдєєнко В.В. про відвід судді Лисюк Ірини Олександрівни від участі в справі №596/215/23 передати в канцелярію суду для визначення судді в порядку встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу для вирішення заяви про відвід.

Зупинити провадження в цивільній справі №596/215/23 до вирішення заяви про відвід у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ірина ЛИСЮК