ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 березня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3815/22

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/226/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , Центр надання

адміністративних послуг м.Чернігова

третя особа: Управління державно-будівельного контролю Чернігівської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Логвіної Т.В. від 21 жовтня 2022 року, місце постановлення ухвали м.Чернігів, дата складення повного тексту ухвали - 24 жовтня 2022 року, у справі за заявою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова про скасування реєстрації права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова про скасування реєстрації права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова про скасування реєстрації права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без розгляду, на підставі п.5 ч.1 статті 257 ЦПК України.

20.09.2022 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Жилінський О.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі про стягнення із позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 000 грн., згідно квитанції від 18.08.2022 року №04/22. Вказана заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із необґрунтованим позовом, і такі дії позивача змусили ОСОБА_2 звернутися до фахівця у галузі права за правничою допомогою, та понести відповідні витрати для захисту своїх прав. Як вказано у заяві про ухвалення додаткового рішення, оскільки позивач без жодного пояснення подав заяву про залишення позову без розгляду, то такі дії позивача є необґрунтованими, у розумінні ч.5 статті 142 ЦПК України.

Оскаржуваною ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.10.2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Жилінського О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова про скасування реєстрації права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.10.2022 року, та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 понесених нею витрат на правничу допомогу. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 21.10.2022 року є необґрунтованою. Апелянт зазначає, що позивач не обґрунтував свого права на земельну ділянку, на яку, як він вважає, потрапляють дощові стоки з будівлі відповідача, а також позивач просив у позові скасувати реєстрацію права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна, що не належить до повноважень суду загальної юрисдикції, і позивач, як фахівець у галузі права, не міг не знати про вказані обставини, що свідчить про обізнаність позивача щодо безпідставності заявленого ним позову. Доводи апеляційної скарги стверджують що лише після отримання відзиву на позов, позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Доводи апеляційної скарги, із посиланням на ч.9 статті 141 ЦПК України, вказують, що у зв`язку із зазначеними діями позивача, наявні підстави для стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 понесених нею судових витрат на правничу допомогу. Апелянт зазначає, що позивачем не надано жодних доказів чи заперечень щодо співмірності понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, в порядку ч.6 статті 137 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку з її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтовану оскаржувану ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.10.2022 року.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.10.2022 року.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 , її представник - адвокат Жилінський О.В., представники відповідача - Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова та третьої особи - Управління державно-будівельного контролю Чернігівської міської ради, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що у липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова про скасування реєстрації права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії.

26.07.2022 року ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Судове засідання для розгляду справи по суті було призначено у відкритому судовому засіданні на 19.09. 2022 року на 11 год. 30 хв.

18.08.2022 року до Деснянського районного суду м.Чернігова представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Жилінським О.В. було надано відзив на позов по справі №750/3815/22.

Згідно доданої до відзиву квитанції №04/22 від 18.08.2022 року, ОСОБА_2 сплачено за надання правової допомоги, згідно договору №04/22 від 15.08.2022 року по надання правової допомоги, 16 000 грн.

01.09.2022 року позивач ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про залишення позову без розгляду, відповідно до п.5 ч.1 статті 257 ЦПК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова про скасування реєстрації права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без розгляду, на підставі п.5 ч.1 статті 257 ЦПК України.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 21.10.2022 року, відмовляючи у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Жилінського О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг м.Чернігова про скасування реєстрації права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду, не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України. При цьому, судом встановлено, що представник відповідача при поданні заяви про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, посилається на необґрунтованість дій позивача, а саме, на те, що ОСОБА_1 пред`явив безпідставний позов, та наводить заперечення проти позову. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів необґрунтованості дій позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що позивач не обґрунтував свого права на земельну ділянку, на яку, як він вважає, потрапляють дощові стоки з будівлі відповідача, а також позивач просив у позові скасувати реєстрацію права власності на складову частину об`єкту нерухомого майна, що не належить до повноважень суду загальної юрисдикції, і позивач, як фахівець у галузі права, не міг не знати про вказані обставини, що свідчить про обізнаність позивача щодо безпідставності заявленого ним позову. Доводи апеляційної скарги стверджують що лише після отримання відзиву на позов, позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Доводи апеляційної скарги, із посиланням на ч.9 статті 141 ЦПК України, вказують, що у зв`язку із зазначеними діями позивача, наявні підстави для стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 понесених нею судових витрат на правничу допомогу. Апелянт зазначає, що позивачем не надано жодних доказів чи заперечень щодо співмірності понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, в порядку ч.6 статті 137 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 21.10.2022 року, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.5,ч.6 статті 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно положень ч.9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Із аналізу статей: 141,142 ЦПК України слідує, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору, чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача, чи були дії позивача умисними та який ступінь його вини, і чим це підтверджується.

При цьому, стороною відповідача ОСОБА_2 не надано суду належних та достатніх доказів щодо наявності обставин вчинення вищезазначених дій позивачем.

Залишення позовної заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія є диспозитивним правом позивача, яке регламентовано нормами ЦПК України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви, та не встановлює обґрунтованості чи необґрунтованості вимог позовної заяви.

Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Звернення позивача до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями: 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя, незалежно від обґрунтованості позову.

Як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 21.10.2022 року, судом встановлено, що представник відповідача при поданні заяви про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, посилається на необґрунтованість дій позивача, а саме, на те, що ОСОБА_1 пред`явив безпідставний позов, та наводить заперечення проти позову. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів необґрунтованості дій позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 21.10.2022 року. Звернення позивача ОСОБА_1 до суду із заявою про залишення його позову без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявленого ним позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено, як необґрунтовані дії позивача, оскільки це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить в собі обмежень в його реалізації.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, оскільки її доводи не містять в собі підстав для скасування оскаржуваної ухвали Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.10.2022 року, яка підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 жовтня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 27.03.2023 року.

Головуючий: Судді: