Справа № 522/1117/21
Провадження №2/523/2410/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" березня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Аліної С.С.

за участю секретаря судового засідання Гарган С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2021 року представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси.

В провадженні Суворовського районного суду перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 29 436 грн. 84 коп.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідачка не виконала прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 09.06.2021 року на 10год.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 25.08.2022 року на 11год. 30хв.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримав, також просив суд розгляд справи проводити за його відсутності (арк.сп.69).

У судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 24.07.2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ №10015/0574 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 на підставі Заяви про приєднання №100/1887/101017, було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Відповідно до п. 3.1. якої, шляхом підписання цієї Заяви про приєднання №100/1887/101017 до Договору, відповідачка погодилася на одержання (збільшення) кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладених в Заяві та Умовах користування кредитною лінією.

Згідно з п. 3.2 Заяви на про приєднання №100/1887/101017 передбачено, що відповідно до умов Договору, Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою.

Відповідно до п. 3.4.1 Заяви про приєднання банк відкрив ОСОБА_2 поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривня України на умовах тарифного пакету «Мій Комфорт», тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карто розміщених на сайті Банку та/або на інформаційних стендах, що знаходятьсяу приміщеннях установ Банку. Банк надав Клієнту Платіжну картку типу «MasterCan Debit Standard», а також ПІН-конверт до неї.

26.07.2019 відповідно до п. 1.6 ДКБО ОСОБА_2 надано кредит у сумі 25 000 грн. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 % річних та сплачується щомісячно.

Відповідно до Додатку № до Договору процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами, процентна ставка за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку становить 60 % річних.

Відповідно до п. 4.1 Заяви про приєднання, підписанням цієї заяви Клієнт укладає з Банком Кредитний договір, ініціює одержання Кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві та Договорі, у тому числі: кредит встановлюється на картковий рахунок № НОМЕР_1 з можливим максимальним розміром 25 000 грн. зі строком кредитування до дати закінчення строку дії платіжної картки. Процентна ставка за користування кредитними коштами є фіксованою і складає 38 % річних.

В подальшому, відповідно до постанови Правління НБУ №89 від 11.09.2017 року «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» та постанови НБУ №162 від 28.12.2018 року «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» поточний рахунок позичальника було змінено з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 .

AT «Ощадбанк» свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши ОСОБА_2 кредит шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок. Однак, відповідачка порушила умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04.01.2021 року складає 29 436,84 грн., з яких:

- 24 957 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом);

- 3 705,37 грн. проценти за користування кредитом;

- 738,53 грн. комісія за отримання готівки за рахунок кредитних коштів;

- 22,50 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту);

- 13,44 грн. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.сп.34).

З виписки по картковому рахунку за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості (арк. сп. 35).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за кредитними договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1,2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16.

Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавала факт отримання нею кредитних коштів.

Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідачка суду не надала.

Банком наданий розрахунок заборгованості станом на 04.01.2021 року, відповідно до якого загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 29 436,84 грн.

На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачкою не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідачки заборгованості кредитним договором у розмірі 29 436,84 грн. є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При таких обставинах, позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - підлягають задоволенню.

Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 270 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526,610,612,625,1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код , 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г,) в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (код , р/р НОМЕР_4 в ООУ АТ «Ощадбанк», МФО:328845, 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17) заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 436 гривень 84 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г,) в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, р/р НОМЕР_4 в ООУ АТ «Ощадбанк», МФО:328845, 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17) судовий збір у розмірі 2 270 гривень.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 08.03.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.