У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер справи 355/548/22
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/7513/2023
Головуючий у суді першої інстанції С. І. Чехова
Суддя -доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
23 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., вирішив питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена», поданою представником Мізіним Антоном Павловичем, на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 24 січня 2023 року

установив:

Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 24 січня 2023 року заяву ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» про перегляд заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду від 24.01.2023 ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» через свого представника Мізіна А. П. подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про залишення заяви ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» про перегляд заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року без задовлення, переглянути заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року, скасувати заочне рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Проте апеляційне провадження у справі не підлягає відкриттю з огляду на таке.

Так, право апеляційного оскарження передбачено статтею 352 ЦПК України.

Частиною першою статті 353 ЦПК України встановлено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Як вбачається, перелік, зазначений у частині першій статті 353 ЦПК України, не містить ухвали суду про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Разом з тим частиною четвертою статті 287 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Таким чином, після постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення заяви ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» про перегляд заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року без задоволення, вказане заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. При цьому відповідачу слід звернути увагу, що строк на апеляційне оскарження заочного рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У разі пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду особа, яка подала апеляційну скаргу має право подати заяву про поновлення строку у якій вказати підстави для поновлення пропущеного строку, як це передбачено статтею 354 ЦПК України.

Так, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, право на суд, складовою якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Ураховуючи те, що ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення відповідно до положень ЦПК України не підлягає апеляційному оскарженню, то у відкритті апеляційного провадження у цій справі за апеляційною скаргою ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена», поданою представником Мізіним А. П., на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 24 січня 2023 року необхідно відмовити.

При цьому суд уважає за необхідне роз`яснити ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» право на апеляційне оскарження заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року в загальному порядку, встановленому ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, що передбачено ч. 4 ст. 287 ЦПК України.

Керуючись ст. 358, 390 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена», поданою представником Мізіним Антоном Павловичем, на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 24 січня 2023 року.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Лігена» право апеляційного оскарження заочного рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 вересня 2022 року у цій справі у порядку та строки, встановлені частиною четвертою статті 287 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна