Провадження № 6/522/149/23
УХВАЛА

27 березня 2023 року м. Одеса

Приморського районного суду м.Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайович про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 24.03.2023 року надійшло подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайович про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно якого приватний виконавець просить:

- винести ухвалу про примусове проникнення до 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ;

- винести ухвалу про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 .

Дане подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. знаходиться виконавче провадження №59947047 з виконання виконавчого листа №522/16797/16-ц виданого Приморським районним судом м. Одеси 02.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства соціального розвитку "Укрсоцбанк" заборгованість за Договором № 08-660/148-302 від 30.07.2008 року в сумі

2 161 584,86 гривень. 03.09.2019 року Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови за вихідн.№4164 направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення того ж дня. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було направлено запити до відповідних реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника. Також, зазначено, що приватним виконавцем на виконання вимог заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на майно боржника, з метою забезпечення реального виконання вимог виконавчого документу в межах суми боргу, було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника №59947047 від 03.09.2019 року та внесено про це дані у відповідні Державні реєстри. Копії постанови були направлені сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вказував, що рішення суду до теперішнього часу боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його самостійне виконання не здійснено, а тому вимушений звернутись до суду з відповідним поданням.

Матеріали цивільної справи разом із подання були передані судді 27.03.2023 року.

Питання щодо примусового проникнення до житла боржника розглядається без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб згідно вимог ч. 2 ст. 439 ЦПК України.

Суд розглянув подання у відсутність приватного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст.439 ЦПК України. При цьому, згідно п.п.4,5 прохальної частини подання приватний виконавець просив розглядати справу у його відсутність, про наслідки розгляду подання та прийняття рішення повідомити приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, вищевказане подання, суд приходить до наступного.

Із матеріалів подання судом встановлено, що заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2018 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість за договором №08-660/148-302 від 30.07.2008 року в сумі 2 161 584,86грн та судовий збір в сумі 32 423,77грн.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. знаходиться виконавче провадження №59947047 з виконання виконавчого листа №522/16797/16-ц виданого Приморським районним судом м. Одеси 02.10.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором № 08-660/148-302 від 30.07.2008 року в сумі 2 161 584,86 гривень.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

03.09.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої була відправлена боржнику 04.09.2019 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується списком згрупованих відправлень від 04.09.2019 року. Відмітки про отримання боржником із зазначенням дати ознайомлення та підписом особи боржника відсутні.

Також, 03.09.2019 року приватним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, у розмірі 2 382 743,35грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №296617808 від 27.01.2022 року, боржнику ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Відомостей про арешт майна не вбачається.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №296619294 від 27.01.2022 року, боржнику ОСОБА_1 на праві приватної спільної власності належить 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , з якої також вбачається що накладено арешт на вказану частину, запис про обтяження 04.09.2019р.№33081358.

Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №П1-168218-ю/л від 28.10.2022 року, у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровано 4 особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Згідно наданого акту приватного виконавця від 27.01.2022 року, виходом приватного виконавця за місцем реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_3 встановлено, що боржника за вказаною адресою не було виявлено. Приватним виконавцем було залишено у дверях виклик про явку на прийом до виконавця на 02.02.2022 року о 13:00год.

Відповідно до статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" наведені процесуальні права виконавців при здійсненні виконавчого провадження.

Так, згідно пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, державний (приватний) виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (пункт 4 частини 3 статті 18Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 30 Конституцій України гарантовано недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Проте, матеріали подання не містять даних про направлення запитів до реєструючих установ стосовно виявлення грошових коштів на рахунку боржника.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц.

Приватний виконавець, посилався на те, що на час звернення до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника чи іншого володіння особи, боржник вчиняє дії що ускладнюють виконання рішення, не допускає в установленому законом порядку виконавця до житла, що належать йому, не подав виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, не своєчасно з`являвся на вимогу виконавця, не надавав пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Між тим, приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Звертаючись з вимогою про дозвіл на примусове проникнення до 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , до матеріалів подання приватним виконавцем не долучено документ щодо згоди інших співвласників квартири АДРЕСА_1 .

Також, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Приватний виконавець в поданні також просить дозвіл на примусове проникнення ще і до вказаної квартири АДРЕСА_2 .

Проте, приватним виконавцем не надано доказів того, що ним був здійснений вихід у квартиру АДРЕСА_2 та боржника за вказаною адресою не було виявлено, про що приватний виконавець також повинен був скласти відповідний акт.

Таким чином, заявником не надано до суду беззаперечних та належних доказів стосовно наявних або відсутніх грошових коштів на рахунку боржника, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт майна була отримана боржником і він ухиляється від виконання зобов`язання в добровільному порядку, а також доказів перешкоджання боржником в доступі приватного виконавця до приміщення квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , для проведення відповідних виконавчих дій. Підтвердження того, що приватний виконавець звертався із поданням про розшук боржника відсутні.

А тому з огляду на викладене суд приходить до висновку, що подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника не є обґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайович про примусове проникнення до 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 та до квартири АДРЕСА_2 по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 27.03.2023 року.

Суддя Л.В. Домусчі