УХВАЛА

13 березня 2023 року

м. Київ

справа № 761/8450/17

провадження № 61-9417ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Шевченківського району м. Києва, Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації, Івано-Франківського обласного центру зайнятості про відшкодування упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2022 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 жовтня 2022 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, зокрема запропоновано надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, із зазначенням у ній конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 жовтня 2022 року

ОСОБА_1 надіслала на адресу суду заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 14 жовтня 2022 року разом з додатками.

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року, звільнено її від сплати судового збору за подачу касаційної скарги, відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Верховного Суду

від 14 жовтня 2022 року та продовжено строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням у ній конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Копія ухвали суду касаційної інстанції від 28 листопада 2022 року направлена на адресу заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена нею у касаційній скарзі.

Проте, 16 січня 2023 року на адресу Верховного Суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки у матеріалах касаційного провадження були відсутні належні докази отримання копії ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2022 року, наведене дало можливість повторно направити заявнику копію ухвали про продовження строку для усунення недоліків.

02 березня 2023 року на адресу Верховного Суду повторно повернувся конверт з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У визначений в ухвалі Верховного Суду від 28 листопада 2022 року строк заявник не виконала вимоги суду, матеріалів на усунення недоліків касаційної скарги до Верховного Суду не направила.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги особі, яка її подала,

з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Оскільки заявник не надала уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням у ній конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, тому Верховний Суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився під час дії воєнного стану на території України, разом з тим, місце проживання ОСОБА_1 не відноситься до території, на якій проводяться (проводились) бойові дії, не є тимчасово окупованою і не знаходиться в оточенні.

Виходячи з того, що заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, з урахуванням обставин, які склалися у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, однак, вона не проявила належної обачності в захисті своїх прав, не цікавилася результатами розгляду касаційної скарги та не зверталася із заявою про продовження строку для усунення вказаних недоліків, та враховуючи, що станом на 13 березня 2023 року вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 28 листопада року не виконані, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 04 серпня 2022 року має бути визнана неподаною та повернута заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 Шевченківського району м. Києва, Сектору освіти Долинської районної державної адміністрації, Івано-Франківського обласного центру зайнятості про відшкодування упущеної вигоди вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк