Провадження № 2/761/4109/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в сумі 70 480,62 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25.03.2021 Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Листом від 01.10.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що під час виплати недоотриманої пенсії застосовані норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

27.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1596, в якому зазначено, що спадщина складається з нарахованої, але не виплаченої пенсії в сумі 52 139,65 грн., яка належала померлій ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач, обмеження відповідачем недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини трирічним терміном, є неправомірним, а тому для захисту порушеного права позивач звернулась до суду з цим позовом.

26.12.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Як зазначає представник, нотаріальну контору було повідомлено про нараховану та не виплачену пенсію померлої ОСОБА_2 за період з 28.10.2018 року по 31.10.2020 року в сумі 50 577,06 грн. (згідно заяви ОСОБА_1 ). Представник зазначає, що позивач була завчасно повідомлена про те, що розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до органів Пенсійного фонду.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Позивач в судове засідання не з`явилась, при цьому від її представника надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

А тому, враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

27.10.2021 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1596, в якому зазначено, що спадщина складається з нарахованої, але невиплаченої пенсії в сумі 52 139,65 грн. на пенсійному рахунку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві, яка належала померлій ОСОБА_2 згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 01.10.2021 року за №2600-0502-8/156717.

Постановою від 29.10.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Меженська К.С. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію в сумі 70 480,62 грн. на тій підставі, що нотаріус отримала повідомлення від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 01.10.2021 року №2600-0502-8/156717 за яким видано свідоцтво про право на спадщину на суму 52 139,65 грн. у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_2 .

При зверненні до суду з позовом, позивач посилалася як на доказ існування заборгованості по невиплаченій пенсії на лист Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 30.09.2021 року за №2600-0211-8/155560 за яким представнику позивача на його запит було надано інформацію - аналітику нарахувань на гр. ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 року по 31.10.2020 року.

Як вбачається із додатку до зазначеного листа, який наданий позивачем, за період з 01.01.2014 року по жовтень 2020 року нарахована пенсія ОСОБА_2 становить 122 620,27 грн.

Однак суд не може взяти до уваги як належний доказ існування нарахованої та не виплаченої пенсії зазначений лист, оскільки, по перше, додаток до листа виготовлений на двох аркушах, в той же час позивач надала до суду додаток на трьох аркушах, тому суд має сумніви щодо достовірності наданого доказу. Крім того, нарахування пенсії в сумі 122 620,27 грн. не свідчать про ту обставину, що вказана сума не була виплачена.

Отже, оскільки позивач не надала суду належних та допустимих доказів, що сума пенсії 122 620,27 грн. є невиплаченою, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва впродовж тридцяти днів з дня отримання тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула