Номер провадження: 22-ц/813/4469/23
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач споживче товариство «Сузір`я Будова»,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до споживчого товариства «Сузір`я Будова» про захист прав споживача та стягнення штрафу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що 29.11.2018 між Споживчим Товариством «Сузір`я Будова» та ОСОБА_1 укладено договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 3/25 НП. Свої зобов`язання, передбачені п.4.1. Договору, позивач як пайовик виконав у повному обсязі. Натомість, відповідач порушило договірні зобов`язання, передбачені п. 4.2.1., 4.2.4. Договору. Зокрема, цими пунктами передбачено обов`язок Товариства забезпечити будівництво будинку в строк - III квартал 2020 року (останній день - 30 вересня 2020 року). Після здачі будинку в експлуатацію письмово повідомити Пайовика про готовність Товариства передати нежитлове приміщення у володіння Пайовика і необхідність підписати Акт прийому-передачі нежитлового приміщення.

Відповідно до п. 5.2 зазначеного Договору у разі прострочення у виконанні зобов`язання по п. 4.2.1. цього Договору з боку Товариства більш ніж на 180 днів з урахуванням п. 3.2.7. Договору, Товариство на письмову вимогу Пайовика, виплачує Пайовикові штраф в розмірі 0,01% від розміру невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання, починаючи з 181 дня прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.2.7 Договору в ході будівництва Будинку в зв`язку з технологічною необхідністю та іншими обставинами, що обумовлюють затримку будівництва Будинку, Товариство має право переносити строк закінчення будівництва Будинку, але не більше ніж на 6 (шість) місяців.

Отже, останній день будівництва - 30 вересня 2020 року. Останній додаткового строку будівництва 31 березня 2021 року. Відлік простроченого виконання починається з 181 го дня , тобто з 01 квітня 2021 року.

Період прострочки зобов`язання складає 159 днів (з 01 квітня - 06 вересня 2021 року).

Розмір штрафної санкції складає 191,12 грн. за кожен день прострочення (1911229 грн. х 0,01%). Таким чином, загальна сума штрафних санкцій становить 159 х 191,12 = 30388 грн.

Тому позивачка просила суд стягнути з Споживчого товариства «Сузір`я Будова» на користь неї штрафні санкції (пеня за прострочення виконання зобов`язання) в розмірі 30388 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до споживчого товариства «Сузір`я Будова» про захист прав споживача та стягнення штрафу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивачки.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у вказаній справі та ухвалою суду від 18 січня 2023 року призначено до розгляду на 14 березня 2023 в порядку письмового провадження.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 750/319/18 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Голосіївський квартал» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за кооперативними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Голосіївський квартал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду обґрунтував свою позицію тим, що «згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У пунктах 3, 4 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Особливості ведення господарської діяльності кооперативами визначені Законами України «Про кооперацію» та Господарським кодексом України (далі - ГК України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів. З метою здійснення господарської діяльності на засадах підприємництва громадяни можуть утворювати виробничі кооперативи (кооперативні підприємства) (стаття 94 ГК України).

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України «Про кооперацію» кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу; пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки (стаття 2 Закону України «Про кооперацію»).

У частині другій статті 8 цього Закону передбачено, що статут кооперативу повинен містити, зокрема, такі відомості як склад його засновників; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах.

Основні права та обов`язки члена кооперативу визначені у статті 12 Закону України «Про кооперацію». Це, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом.

Натомість асоційоване членство в кооперативі визначене у статті 14 вказаного Закону для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

За змістом положень статті 167 ГК України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19) за позовом фізичної особи до Обслуговуючого кооперативу «Житлового кооперативу «Совіньйон-2» про визнання недійсним рішення загальних зборів членів кооперативу вказано, що «обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту. За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 592/2083/15-ц (провадження № 14-165цс19) за позовом фізичної особи до Споживчого товариства «Козацька слобідка» про зобов`язання вчинити дії та за зустрічним позовом споживчого товариства до позивача про стягнення боргу, розірвання договору і зобов`язання вчинити дії, зазначено, що «за змістом статті 167 ГК України у цій справі спір за зустрічним позовом про стягнення з позивача як члена споживчого товариства несплачених додаткових пайових внесків, передбачених статутом, виник з корпоративних відносин. А тому його також - разом зі спором щодо невиконання позивачем господарського договору - слід розглядати за правилами господарського судочинства».

Разом з тим тлумачення наведених норм Закону України «Про кооперацію» та ГК України дає підстави для висновку, що асоційований член обслуговуючого кооперативу не наділений правомочностями, які б відповідали ознакам поняття корпоративних прав, а тому спори між ним та кооперативом не є такими, що виникають з корпоративних відносин.

У справі, що переглядається, встановлені судами обставини свідчать про наявність спору між асоційованим членом обслуговуючого кооперативу і таким кооперативом щодо сплати пайових внесків, визначених кооперативними договорами, який не пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності цього кооперативу, тобто з корпоративними відносинами. А тому такий спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Разом з тим висновки викладені в наведених постановах Великої Палати Верховного Суду як загальні (категоричні), тому без відступу від них (шляхом конкретизації) колегія суддів позбавлена можливості ухвалити остаточне рішення в цій справі.

Конкретизація висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах є формою відступлення від нього, про що свідчить практика Великої Палати Верховного Суду (див. пункт 62 постанови від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21), пункт 42 постанови від 9 лютого 2021 року у справі № 381/622/17 (провадження № 14-98цс20))».

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 01 лютого 2022 року прийнято до розгляду справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Голосіївський квартал» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за кооперативними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Голосіївський квартал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами на 22 лютого 2022 року.

22 лютого 2022 року згідно інформації із сайту «Судова влада» розгляд справи відкладений, і станом на день розгляду даної справи апеляційним судом відсутня будь-яка офіційна інформація про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №750/319/18.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

По теперішній справі № 947/3461/21 наявний спір між позивачем як асоційованим членом споживчого товариства, яке відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про споживчу кооперацію» є первинною ланкою споживчої кооперації, та споживчим товариством щодо стягнення погоджених сторонами Договору про асоційоване членство в споживчому товаристві №3/25-НП штрафних санкцій за неналежне виконання останнім взятих на себе зобов`язань за Договором.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду цивільної справи №750/319/18 в касаційному порядку.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 260, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі № 947/34617/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2022 року зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 750/319/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Дата складення повного тексту ухвали 14 березня 2023 року.

Судді: М.В. Назарова

В.А.Коновалова

Ю.П. Лозко