КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/7071/20

13 березня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Белоконної І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_3 ч звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач проживає в цьому ж будинку, поверхом вище, у квартирі АДРЕСА_2 .

Зазначає, що 17 грудня 2019 року, приблизно о 16-00 годині,його квартиру АДРЕСА_1 було залито гарячою водою з верхнього поверху, з квартири АДРЕСА_2 , про що було складено акт огляду квартири АДРЕСА_1

Вказує на те, що згідно з актом комісії ОСББ «Чайка» від 24 грудня 2019 року, причиною вказаного залиття була поломка сантехнічного обладнання в квартирі відповідача.

Згідно з розрахунком № 275_ДЦ_ДЦ від 21.04.2020 року, складеним підрядною ортанізацією ТОВ "БК-Блік", вартість проведення ремонту його квартири становить 92347 (дев`яносто дві тисячі триста сорок сім) грн. 34 копійки.

Вказує на те, що неправомірними діями відповідача йому також було завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження його майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, сирість та пліснява сталипричиною виникнення у нього алергічних реакцій.

Зазначає, що після встановлення факту затоплення, відповідач дав письмове зобов`язання від 28.12.2019 року про добровільне відновлення зіпсованого 17.12.2019 року майна, проте, нічого не зробив для виконання цього зобов`язання.

Вказує на те, що розмір відшкодування за завдану моральну шкоду він оцінює у 10 000, 00 грн.

З огляду на вище викладене, просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 92 347,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати.

20 серпня 200 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_4 , так як вона є співвласником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування 1/2 частини квартири від 23 листопада 2006 року.

Протокольною ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 22 вересня 2020 року вказане клопотання було задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача співвласника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 .

26 серпня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі у зв`язку з тим, що не встановлено причину залиття квартири позивача, а також розмір завданої шкоди. Повідомляє, що 17 грудня 2019 року при огляді квартири відповідча АДРЕСА_2 комісією ОСББ " Чайка" дійсно було встановлено, що на трубі загальнобудинкового стояку гарячого водопостачання є мікроскопічний отвір, а тому до квартири позивача потрапила незначна кількість вологи, яка ніяким чином не призвела до тих наслідків, про які зазначає позивач. Вказує також, що відповідач не несе відповідальності за залиття, яке відбулося внаслідок пошкодження труби загальнобудинкового стояка, власником якої є ОСББ " Чайка", а тому позов подано до неналежного відповідача. До того ж, у 2006 році було залиття квартири АДРЕСА_1 з вини власників квартири АДРЕСА_2 , за що позивач отримав відповідну грошову компенсацію. Однак, на отримані кошти ремонт не зробив, а у своїй позовній заяві посилається на ті самі пошкодження, які були завдані його майну ще у 2006 році.

17 вересня 2020 року позивач ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції відповідь на відзив відповідача ОСОБА_1 , в якій зазначив, що обставини, викладені у відзиві не відповідають дійсності та є надуманими, так як факт залиття його квартири та заподіяння йому матеріальної шкоди підтверджується актом комісії ОСББ " Чайка" за результатами огляду його квартири АДРЕСА_1 від 24 грудня 2019 року, а також письмовим зобов`язанням відповідача про добровільне відновлення зіпсованого майна від 28.12.2019 року. Крім того, наявність залиття, матеріальних збитків та, у подальшому, і моральних страждань, можуть підтвердити свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були присутні на момент залиття його квартири. Зазначає, що відповідач, будучи головою ОСББ " Чайка" , використовуючи своє службове становище у власних цілях, пізніше створив акт огляду своєї квартири АДРЕСА_2 та поставив на ньому дату 17 грудня 2019 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 92 347,34 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 511, 74 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 511, 74 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 18 жовтня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Зазначає, що в акті огляду квартири АДРЕСА_1 від 24 грудня 2019 року, який складений комісією ОСББ " Чайка", зазначено, що в результаті огляду квартири встановлено три жовті плями на стелі у ванній кімнаті,загальною площею 0,9 м2, гіпсокартон не має ознак деформації, залиття підлоги у ванній кімнаті та у кімнаті не зафіксовано, давність пошкоджень встановити не вдається можливим. Отже, на думку апелянта, зазначений акт не доводить, а навпаки спростовує факт залиття квартири позивача.

Вказує на те, що не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не спростовано інформацію, яка вказана в акті огляду квартири АДРЕСА_1 від 24 грудня 2019 року, оскільки відповідач надав до суду акт огляду квартири АДРЕСА_2 від 17 грудня 2019 року, який складений також комісією ОСББ " Чайка", відповідно до якого було обстежено ванну кімнату в квартирі відповідача та ознак залиття не виявлено.

Зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_3 , не звернув увагу на той факт, що актом обстеження квартири АДРЕСА_2 встановлено, що пошкодження знаходиться на трубі загально будинкового стояку гарячого водопостачання, що обслуговується ОСББ "Чайка", яке відповідач просив залучити до участі у справі в якості відповідача.

Звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, обгрунтовуючи свої висновки при визначенні розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття його квартири 17 грудня 2019 року, посилався на так звану "договірну ціну", яку позивач додав до позовної заяви в якості доказу на підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої залиттям ванної кімнати, проте, слід зазначити, що так звана "договірна ціна" може доводити лише вартість ремонту ванної кімнати, яка була пошкоджена ще раніше, однак ніяк не доводить розмір матеріального збитку, який було завдано 17 грудня 2019 року.

Вказує на те, що в суді першої інстнації відповідач зазначав, що у 2006 році відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 з вини власника квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим позивач звернувся в Оболонський районний суд м. Києва (справа № 2-703/2007), проте згодом сторони в цій справі дійшли порозуміння та уклали мирову угоду. Позивач отримав відшкодування за мировою угодою, проте на отримані кошти він ремонт у ванній кімнаті не зробив. Коли позивач у 2020 році звернувся до суду з даним позовом, то було виявлено ті самі пошкодження у ванній кімнаті його квартири, які були йому завдані ще під час залиття у 2006 році.

Заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди, так як ним не було завдано ніякої шкоди майну позивача, а відтак і ніякої моральної шкоди.

Звертає увагу суду, що судом судом першої інстнації не забезпечено належного виклику відповідача та його представника в судові засідання. Суд першої інстнації зазначив, що відповідач та його представник у судові засідання 23.02.2022 року, 30.03.2022 року, 04.07.2022 року та 19.09.2022 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялисьналежним чином, доказів поважності причин неявки не надали. Проте, відповідач зазначає, що не отримував ніяких повісток із суду щодо його виклику в судові засідання 23.02.2022 року та 30.03.2022 року, а з 29.04.2022 року знаходиться на лікуванні в Німеччині після того, як постраждав у бойових діях.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду апеляційної інстанції подано не було.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується копією договору купівлі- продажу від 18 грудня 2000 року.

Співвласниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією договору купівлі- продажу житлового приміщення від 22 квітня 2005 року та копією договору дарування частини житлового приміщення від 23 листопада 2006 року.

17 грудня 2019 року гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 було складено акт огляду під час затоплення гарячою водою ванної кімнати в квартирі АДРЕСА_1 . Зазначені громадяни провели огляд квартири АДРЕСА_1 на прохання власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на предмет засвідчення факту затоплення гарячою водою ванної кімнати в його квартирі. В квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище, звідки відбулося залиття, мешканців не було. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 телефонували власнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , який з`явився, приблизно, через годину і головний інженер ОСББ "Чайка" ОСОБА_10, отримавши доступ в квартиру АДРЕСА_2 , перекрив воду. Після цього залиття почало вщухати, але зі стелі ще близько півтори години капала вода. В результаті огляду встановлено: протікання води безперервним потоком через лампові отвори в стелі; стікання води по стінах ванної кімнати; калюжі на підлозі; перегоряння 4 ламп в стелі; відклеювання плитки на підлозі; відставання декількох настінних плиток; перегоряння електропроводки теплої підлоги.

Відповідно до акту огляду квартири АДРЕСА_1 від 24 грудня 2019 року складеногокомісією ОСББ " Чайка"у складі: члена правління ОСОБА_9 , головного інженера ОСОБА_10 та члена комісії ОСОБА_11 , комісією було проведено огляд квартири АДРЕСА_1 за запитом власника квартири ОСОБА_3 щодо проведення огляду на предмет виявлення ушкоджень внаслідок прориву стояка ГВП в квартирі АДРЕСА_2 . В результаті огляду встановлено три жовті плями на стелі у ванній кімнаті,загальною площею 0,9 кв.м, гіпсокартон не має ознак деформації; залиття підлоги у ванній кімнаті та у кімнаті не зафіксовано; давність пошкоджень встановити не вдається можливим.

Згідно з Договірною ціною на ремонт ванної кімнати в квартирі АДРЕСА_1 , що здійснюється в 2020 році, складеною керівником підрядної організації ТОВ «БК-Блік», вартість будівельних робіт та інших витрат становить суму 92 347,34 грн. та складається: з договірної ціни- 76 956,12 грн. та податку на додану вартість в сумі - 15 391,22 грн.

ОСОБА_1 було підписано лист в якому останній запропонував ОСОБА_3 добровільно полагодити майно, пошкоджене внаслідок залиття, що відбулося 17 грудня 2019 року шляхом спільного залучення підрядної організації, визначеної обома сторонами на підставі кошторису, підготовленого за взаємною згодою сторін.

Членами комісії у складі: головного інженера ОСББ «Чайка» ОСОБА_10., ОСОБА_11 та сантехніка ОСОБА_12 було складено акт огляду квартири АДРЕСА_2 від 17 грудня 2019 року, відповідно до якого членами комісії було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 за запитом власника квартири гр. ОСОБА_1 щодо проведення огляду на предмет виявлення ознак залиття. У результаті огляду встановлено: підлога суха, сантехнічне обладнання не має ознак пошкоджень. Виявлено мікроскопічний отвір на трубі загальнобудинкового стояку гарячого водопостачання. Ознак залиття не виявлено. На трубі спостерігається волога.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 задоволено.

Призначено по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартирисудову будівельно- технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- Чи можливо встановити причину залиття квартири АДРЕСА_1 , яке відбулося 17.12.2019 року?

- Чи можливо встановити, до чиєї межі відповідальності відноситься труба, на якій виник прорив у квартирі АДРЕСА_2 (експлуатаційної організації чи власника) 17.12.2019 року?

- Чи можливо встановити давність пошкоджень у квартирі АДРЕСА_1 у зв`язку із тим, що у 2006 році цю квартиру було залито (що було предметом судового розгляду у справі № 2-703/2007, яку розглядав Оболонський районний суд м. Києва), тобто, чи відносяться наявні пошкодження до наслідків залиття, яке було у 2019 році чи у 2006 році?

- Чи відповідає наявна в матеріалах справи «Договірна ціна...», надана позивачем, методиці, яка регулює розрахунки матеріального збитку та відновлювального ремонту?

- Чи можливо встановити розмір матеріального збитку, нанесеного власнику квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із залиттям, яке відбулося 17.12.2019 року?

Вищевказаною ухвалою суду проведення експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Оплату вартості проведеної експертизи судом покладено на заявника ОСОБА_1 . Зобов`язано позивача ОСОБА_3 надати експерту доступ до квартири для проведення експертизи залиття квартири АДРЕСА_1 . Провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта.

14 грудня 2021 року представником відповідача ОСОБА_1 подано до Оболонського районного суду м. Києваклопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, в якому зазначено, що 07.12.2021 року ним отримано копію рахунку від експерта для проведення вказаної вище експертизи, згідно якого вартість відповідного дослідження становить 18 877,10 грн. Така значна вартість експертного дослідження не може бути оплачена відповідачем у зв`язку із незначним доходом. Таким чином, від призначеного дослідження ОСОБА_1 відмовився та просить суд призначити іншу судову будівельно-технічну експертизу лише з одного питанням експерту: Чи можливо встановити, до чиєї межі відповідальності відноситься труба, на якій виник прорив у квартирі АДРЕСА_2 (експлуатаційної організації чи власника) 17.12.2019 року?

27 січня 2022 рокуз Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на адресу суду повернулись матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду про призначення судової будівельно- технічної експертиз, оскільки не була проведена попередня оплата експертизи відповідачем ОСОБА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судові засідання 23.02.2022, 30.03.2022, 04.07.2022 та 19.09.2022 не з`явилися, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про проведення судової будівельно-технічної експертизи, подане 14 грудня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва не підтримали.

Задовольняючи позовні вимоги та, стягуючи солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 92 347,34 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., суд першої інстанції посилався на те, що відповідачем не було спростовано надані позивачем докази на підтвердження причини залиття та розміру заподіяної позивачу матеріальної та моральної шкоди, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до статті 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.

Згідно з вимогами п. 2,3,4,7,8,9 ч. 2. ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин на індивідуального споживача покладено обов`язки щодо: своєчасного вживання заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечення цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; проведення власним коштом ремонту та заміни санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; допуску у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримання вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечення своєчасної підготовки об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права, тобто, з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою ОСОБА_3 на підтвердження факту залиття його квартири надав до суду акт огляду під час затоплення гарячою водою ванної кімнати в квартирі АДРЕСА_1 від 17 грудня 2019 року, складений гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 на прохання власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 з якого вбачається, що вквартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище, звідки відбулося залиття, мешканців не було. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 телефонували власнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , який з`явився, приблизно, через годину і головний інженер ОСББ "Чайка" ОСОБА_10 отримавши доступ в квартиру АДРЕСА_2 , перекрив воду. Після цього залиття почало вщухати, але зі стелі, ще близько півтори години капала вода. В результаті огляду встановлено: протікання води безперервним потоком через лампові отвори в стелі; стікання води по стінах ванної кімнати; калюжі на підлозі; перегоряння 4 ламп в стелі; відклеювання плитки на підлозі; відставання декількох настінних плиток; перегоряння електропроводки теплої підлоги.

Також позивачем було надано акт огляду квартири АДРЕСА_1 , складений комісією ОСББ " Чайка" у складі: члена правління ОСОБА_9 , головного інженера ОСОБА_10 та члена комісії ОСОБА_11 за запитом власника квартири ОСОБА_3 щодо проведення огляду на предмет виявлення ушкоджень внаслідок прориву стояка ГВП в АДРЕСА_2. В результаті огляду встановлено три жовті плями на стелі у ванній кімнаті, загальною площею 0,9 кв.м.,гіпсокартон не має ознак деформації; залиття підлоги у ванній кімнаті та у кімнаті не зафіксовано; давність пошкоджень встановити не вдається можливим.

На спростування наданих позивачем доказів, представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав акт огляду квартири АДРЕСА_2 , складений членами комісії у складі: головного інженера ОСББ «Чайка» ОСОБА_10., ОСОБА_11 та сантехніком ОСОБА_12 відповідно до якого у результаті огляду квартири АДРЕСА_2 встановлено: підлога суха, сантехнічне обладнання не має ознак пошкоджень. Виявлено мікроскопічний отвір на трубі загально будинкового стояку гарячого водопостачання. Ознак залиття не виявлено. На трубі спостерігається волога.

З наданих сторонами актів вбачається, що в квартирі позивача АДРЕСА_1 відбулось залиття внаслідок прориву стояка ГВП в квартирі АДРЕСА_2.

Заперечуючи проти того, що залиття в квартирі позивача трапилось з вини відповідача, останній просив суд для визначення причини залиття та для визначення розміру завданої матеріальної шкоди призначити у справі судову будівельно- технічну експертизу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 задоволено.

Призначено по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартирисудову будівельно- технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- Чи можливо встановити причину залиття квартири АДРЕСА_1 , яке відбулося 17.12.2019 року?

- Чи можливо встановити до чиєї межі відповідальності відноситься труба, на якій виник прорив у квартирі АДРЕСА_2 (експлуатаційної організації чи власника) 17.12.2019 року?

- Чи можливо встановити давність пошкоджень у квартирі АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що у 2006 році цю квартиру було залито (що було предметом судового розгляду у справі № 2-703/2007, яку розглядав Оболонський районний суд м. Києва), тобто чи відносяться наявні пошкодження залиттю у 2019 році чи 2006 році?

- Чи відповідає наявна в матеріалах справи «Договірна ціна...», надана позивачем, методиці, яка регулює розрахунки матеріального збитку та відновлювального ремонту?

- Чи можливо встановити розмір матеріального збитку, нанесеного власнику квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із залиттям, яке відбулося 17.12.2019 року?

У зв`язку з тим, що відповідач відмовився від оплати вартості вказаної судової експертизи, матеріали справи з експертної установи повернулись до суду першої інстанції без виконання.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі не спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, хоча це їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Розмір збитків, завданих позивачу внаслідок залиття його квартири, визначений у Договірній ціні ремонту ванної кімнати в квартирі АДРЕСА_1 , що здійснюється в 2020 році, наданій ТОВ «БК- Блік», відповідно до якої вартість ремонтно- будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття в квартирі позивача становить 76 956,12 грн.

Зазначений розмір збитків відповідачами належними та допустимими доказами не спротовано.

Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновкупро те, що залиття квартири позивача 17 грудня 2019 року відбулося з вини відповідачів, а тому завдана з вини відповідачів матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Відповілно до вимог статі 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном

Прийшовши до правильного висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача матеріальної шкоди, завданої з вини відповідачів, та визначаючи розмір вказаної шкоди в сумі 92 347,34 грн., суд першої інстанції не врахував, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є співласниками квартири АДРЕСА_2 в рівних частках - по 1/2 частці кожний та що матеріальна шкода у розмірі 92 347,34 грн. розрахована з урахуванням податку на додану вартість, який становить 15 391,22 грн.

Колегія суддів вважає, що відповідно до вимог статі 360 ЦК України відповідачі, як співласники майна мають нести відповідальність за завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду відповідлно до своєї частки у вказаному майні та що відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача вказаного в кошторисі податку на додану вартість в сумі 15 391,22 грн., так як позивачем не надано доказів понесення ним таких витрат.

З урахуванням вище викладеного, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок залиття його квартири з вини відповідачів у розмірі 38 478,06 грн. з кожного.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 крім відшкодування майнової шкоди, просив також стягнути з відповідачів на його користь 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи вимоги позивача та, стягуючи з відповідачів на його користь 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що така сума є співмірною, завданим позивачу моральним стражданням у зв`язку із залиттям його квартири та пошкодження його майна, відповідає принципу розумності.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням обставин і характеру заподіяння шкоди, тривалості моральних страждань позивачавнаслідок залиття його квартири і пошкодження майна, вимушених змін у йогожитті, колегія суддів вважає, що з відповідачів на користь позивачапідлягають стягненню 2500,00 грн. з кожного у відшкодування моральної шкоди, оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на все вище зазначене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року та ухвалення нового судого рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 38 478,60 грн., моральної шкоди у 2 500,00 грн. та судового збору у розмірі 409,39 грн., та про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 38 478,60 грн., моральної шкоди у розмірі 2 500,00 грн. та судового збору у розмірі 409,39 грн.

Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За результатом розгляду апеляційної скарги апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції - частина 4 статті 382 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судовий збір є складовою судових витрат.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції відповідачем було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 535,20 грн. Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено частково (на 20%), а тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 307,04 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 76, 89, 133,141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судое рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 )матеріальну шкоди у розмірі 38 478,60 грн., моральну шкоду у розмірі 2 500,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в суді першої інстанції у розмірі 409,39 грн.,

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 )на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 )матеріальну шкоду у розмірі 38 478,60 грн., моральну шкоду у розмірі 2 500,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в суді першої інстанції у розмірі 409,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 307,04 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: