Справа №: 343/115/23
Провадження №: 2/0343/119/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 березня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким:

стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на лікування їх неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 24 091,90 грн, що становить 1/2 суми, сплаченої нею за лікування та медикаменти для сина;

стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що із відповідачем ОСОБА_2 , вона перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі, від якого в них народились: син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми.

Спільне сімейне життя з відповідачем у них не склалось, тому рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області у справі №343/855/20 від 18 серпня 2020 року, шлюб між ними було розірвано. Також вищевказаним рішенням Долинський районний суд Івано-Франківської області їх неповнолітніх дітей залишив проживати з нею і зобов`язав відповідача сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину.

Їх син, ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, а тому потребує періодичного лікування.

Всі витрати на необхідні медикаменти та лікування їх з відповідачем сина повністю несе вона, проте вважає, що утримувати і забезпечувати всім необхідним дитину до досягнення повноліття повинні обоє батьків. В період з червня до вересня 2022 року вона витратила на придбання медикаментів для сина 37 853,80 грн.

Також в період з 14.11.2022 по 25.11.2022 їх син пройшов курс лікування в ТОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна», за який нею було сплачено - 10 330,00 гривень.

Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Додаткові витрати визначаються залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому Законом порядку.

Представник позивачки адвокат Кажук В.Б. (копія ордеру серії АТ №103175 а.с.20) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини. Просив позов задоволити в повному об`ємі. Не заперечив проти заочного розгляду даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 , в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду (а.с. 29,34,50) та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.51,52,53,54). 27.02.2023 відповідачем по справі ОСОБА_2 електронною поштою подано в Долинський районний суд заяву про зупинення розгляд справи (а.с.35).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі - відмовлено (а.с.43-44).

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Cуд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини закріплено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства».

Ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття.

Відповідно до вимог ч 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії

хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Згідно з ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У постанові ВС від 17.04.2019 року у справі № 644/3610/16-ц, викладено правову позицію згідно до якої Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

У відповідності до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.07.2014, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 182. Його батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2020 року в справі № 343/855/20, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 242- розірвано.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Прізвище позивачки ОСОБА_5 після розірвання шлюбу не змінювати.

Ухвалено проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину.

Стягнення аліментів розпочати з 29 травня 2020 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню( а.с.8-13).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_2 виданого УСЗК Долинської РДА (а.с.14), ОСОБА_3 , 2014 року народження являється особою з інвалідністю до 18 років, у зв`язку з чим має потреби у лікуванні, що підтверджується матеріалами справи.

Позивачкою заявлені вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини, які викликані особливим обставинами, а саме інвалідністю дитини.

На підтвердження понесених додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_6 , позивачкою долучено чеки на загальну суму 37853,80 грн. (а.с.15,16,17) та довідку видану ТОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна» №525/1-309 від 25.11.22, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 14.11.2022 до 25.11.2022 пройшов курс лікування в ТОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна». Оплату за курс лікування здійснено платіжною карткою 15.11.2022 в сумі 10330,00 гривень (а.с.18).

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що витрати понесені позивачкою можна вважати додатковими, оскільки такі витрати викликані особливими обставинами -інвалідністю дитини, необхідністю її лікування, є обов`язковими, а не добровільним волевиявленням матері, остання надала докази, про необхідність таких витрат на лікування.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, враховуючи те, що відповідач є працездатним, прийнятий на військову службу по мобілізації та має постійний дохід, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, зі сторони відповідача суду не надано, як і не надано суду доказів перебування на його утриманні інших осіб, тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на на лікування неповнолітнього сина.

Разом з тим, враховуючи принцип рівності прав й обов`язків батьків, визначений ст. 141 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач має нести половину додаткових витрат ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , отже, до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають 24091,90 гривень (48183,80 грн/2), що становить половину від суми додаткових витрат, що пов`язані із лікуванням малолітнього сина сторін по справі ОСОБА_3 , які доведені позивачкою, а тому позовні вимоги в цій частині позову підлягають до задоволення .

Крім того, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1073,60 грн, судового збору.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір про надання правової допомоги укладеного між адвокатом Кажуком В.Б. та Ільковою О.О. від 23.01.2023 (а.с.19), ордер серії АТ № 103175 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Кажуком В.Б. (а.с. 20), акт виконаних робіт ,відповідно до якого розмір витрат становить 2500,00 грн та квитанцію №8 від 23.01.2023 про сплату позивачкою адвокату 2500,00 грн (а.с.23).

Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 2500,00 гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ст.ст. 141, 185 СК України, керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 259, 263-265, 268,280-282 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 24091 (двадцять чотири тисячі дев`яносто одну) гривню 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п`ятсот) 00коп. витрат за надання правової допомоги, згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 гривень 60 коп судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш