РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/165/22

Провадження 2/621/90/23

13 березня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В.Філіп`євої,

за участю секретаря судового засідання - А.Лацько

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (не з`явився),

представник позивача - адвокат О. Браславська (не з`явилася),

представник відповідача - Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області (не з`явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зміїв Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області

про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Зміївського районного суду із позовом до Чугуївської районної державної адміністрації, в якому, з подальшими уточненнями, просив суд встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_4 як племінником та тіткою, а також факт того що позивач ОСОБА_2 є правонаступником прав на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які перейшли до нього від його матері ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якій ці права перейшли від чоловіка ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 )

В обґрунтування позовних вимог, з подальшими уточненнями зазначено, що батьками позивача були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . У батька були три рідні сестри: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , 1926 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько від народження мав прізвище « ОСОБА_9 », по батькові « ОСОБА_10 », а його сестри були записані за прізвищем « ОСОБА_11 », по батькові - « ОСОБА_12 ». ОСОБА_4 - тітка позивача, ніколи не була одружена, дітей не мала. На час своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала у власному будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не залишила, мало місце спадкування за законом. Спадкоємців першої черги на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_13 не було. Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Батько позивача прийняв спадщину після смерті своєї сестри шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відразу після смерті ОСОБА_13 , але не отримував свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Рідні сестри батька позивача та ОСОБА_13 - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 спадщину після сестри не прийняли. Батько позивача прийняв спадщину після смерті своєї сестри шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до положень статей 548, 549 ЦК УРСР, а саме будинком АДРЕСА_1 . Нотаріально оформити право на спадщину батько не встиг. Сестри батька ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, на спадкове майно ніколи не претендували. Все життя опікувався і володів спадковим будинком батько. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача помер, заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Спадщину після смерті батька прийняла мати ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до положень статей 548,549 ЦК УРСР, яка постійно проживала з батьком до моменту його смерті. Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину згідно зі статтею 1269 ЦК України. Однак на будинок АДРЕСА_1 позивач отримати не має можливості в зв`язку з необхідністю підтвердження факту родинних відносин між ним та померлою ОСОБА_4 як племінником та рідною тіткою, та не оформленням батьком своїх спадкових прав на вказаний будинок після смерті сестри.

З метою оформлення права на спадщину, позивачеві необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між ним та ОСОБА_4 як племінника та рідної тітки, оскільки є розбіжності в документах у прізвищі позивача « ОСОБА_9 » і прізвищі тітки « ОСОБА_11 ».

Крім того, встановлення факту правонаступництва позивача після померлих матері та батька має для нього юридичне значення, оскільки в разі встановлення судом цього факту, позивач, як спадкоємець свого батька, матиме право на оформлення спадкових прав на спадщину, яку його батько фактично прийняв після смерті своєї сестри, але не встиг нотаріально оформити. Оскільки іншим шляхом встановити зазначені факти не можливо, тому позивач змушений звернутися до суду з вказаними позовними вимогами. (а.с.1-7, 39-45)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.02.2022 року відкрито провадження за позовною заявою та призначено цивільну справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.46)

24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України, в зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений. Розгляд справ, окрім невідкладних, згідно Рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 року, визначався відповідно до особливостей роботи судів в умовах воєнного стану, виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні та необхідності забезпечення безпеки учасників та працівників суду.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.10.2022 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.65)

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача адвокат О. Браславська подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 . Підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області - у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов чи інших заяв, що перешкоджають розгляду справи по суті не подавав.

В зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір згідно положень ч.8 статті 178 ЦПК України за матеріалами, наявними в цивільній справі.

В зв`язку з тим, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, додані до неї, суд встановив наступне:

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.11.1965 року Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, батьками позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , актовий запис №82 від 22.11.1965 року. Документ заповнений російською мовою та не містить перекладу на українську мову (а.с.30).

Батьки позивача одружилися 07.02.1965 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_2 , виданого Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, за яким ОСОБА_16 та ОСОБА_17 зареєстрували шлюб 07.02.1965, актовий запис № 19, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_18 заповнений російською мовою та не містить перекладу на українську мову (а.с.29).

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 14.03.2014 Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис №23 від 07.05.2002 (а.с.31).

З Довідки відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 2300 від 10.12.2021 року, на день смерті ОСОБА_6 разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 , була зареєстрована і проживала ОСОБА_5 (а.с.32).

З посвідки відділу актів громадського стану № 1931298 вбачається, що батько позивача - ОСОБА_30 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в книзі записів актів громадського стану 06 серпня 1940 року зроблено відповідний актовий запис №101. Батьками ОСОБА_20 та ОСОБА_21 заповнений українською мовою (а.с.14).

Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , виданого 26.06.1948 Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, батьками ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Документ заповнений російською мовою та не містить перекладу на українську мову (а.с.28).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 04.02.1999 Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис №5 від 04.02.1999 (а.с.18).

За життя померлій ОСОБА_4 , на підставі Договору купівлі - продажу будинку від 02.04.1988 року, посвідченого виконкомом Лиманської селищної ради народних депутатів Готвальдівського району Харківської області за реєстроим номером 43, належав будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 11,5 метрів (а.с.17).

Вказаний Договір купівлі-продажу посвідчений відповідно до діючого на той час законодавства в Балаклійському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується реєстраційним посвідченням Балаклійського БТІ, реєстровий №110, від 11.05.1988, книга № 1, (а.с.19).

Згідно відомостей Будинкової книги про зареєстрованих у житловому будинку АДРЕСА_1 , у вказаному будинку в різні часи проживали й були зареєстровані ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Крім того, в прізвищі ОСОБА_6 міститься виправлення з прізвища « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_9 » (а.с.20-24)

Згідно довідки виконкому Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №467 від 28.05.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 02.04.1988 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день її смерті, окрім померлої, ніхто не був зареєстрований, в тому числі малолітні та неповнолітні діти (а.с.13)

18 листопада 2021 року сестра ОСОБА_4 - ОСОБА_15 подала компетентним органам заяву, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., реєстровий номер 3606, про те, що вона не приймала спадщину після померлої сестри і не заявляє свої права на спадкове майно (а.с.15)

23 листопада 2021 року сестра ОСОБА_4 - ОСОБА_14 подала заяву до Зміївського нотаріального округу Харківської області, посвідчену старостою села Лиман Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області Бутко О.В., реєстровий номер 1, про те, що вона не приймала спадщину після померлої сестри і не заявляє свої права на спадкове майно, та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншим спадкоємцям (а.с.16).

Згідно відповіді Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 22.06.2022 року, спадкові справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 відсутні (а.с.54).

Довідкою, виданою Лиманською сільською радою Зміївського району Харківської області від 04.02.199 підтверджується, що позивач ОСОБА_2 дійсно займався похованням тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за якою здійснював догляд по день її смерті (а.с.27)

ІНФОРМАЦІЯ_12 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 08.10.2013 виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №49 від 08.10.2013 (а.с.25).

Зі спадкової справи № 62/2014 відкритої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с.55 -56).

07 травня 2019 року позивач ОСОБА_2 отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_5 , зареєстровані в реєстрі за №329, 331, 333, 335, 337, на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку № НОМЕР_7 площею 3,4067 га, земельну ділянку площею 0,6657 га, земельну ділянку площею 0,5356 га, та земельну ділянку площею 0,0868 га (а.с.57-59)

Дослідивши письмові докази, додані в обгрунтування позовних вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п.10 цієї постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин для позивача має юридичне значення.

Позивачем заявлено вимоги про встановлення двох фактів, що мають для нього юридичне значення, а саме: 1) факт родинних відносин між ним та ОСОБА_4 як племінником та тіткою, а також 2) факт того що позивач ОСОБА_2 є правонаступником прав на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які перейшли до нього від його матері ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якій ці права перейшли від чоловіка ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в зв`язку з чим суд зазначає наступне:

Щодо встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як племінником та тіткою:

В судовому засіданні належними й допустимими доказами доведено, що батько позивача ОСОБА_6 мав трьох рідних сестер: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_4 , 1926 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується спільними відомостями про батьків вказаних осіб в Свідоцтвах про народження та посвідці про народження батька позивача, відомостями з будинкової книги, де ці особи прописані з зазначенням відомостей про дати їх народження, які збігаються між собою.

При цьому, вказані документи містять розбіжності в написанні прізвища позивача та його батька « ОСОБА_9 » та прізвищах рідних тіток « ОСОБА_11 », які написані російською мовою під час їх видачі у ОСОБА_29 , і, як наслідок, при видачі документів у державі Україна - не перекладалися згідно правил напису українською мовою.

Розбіжності у написанні прізвищ вище зазначених осіб перешкоджають позивачеві у оформленні спадкових прав, однак не спростовують факту родинних відносин між ним як племінником та рідною тіткою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт родинних відносин позивача ніким не оспорюється, що підтверджується в тому числі й заявами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , посвідченими нотаріально, та переданими позивачеві.

Отже, факт родинних відносин позивача ОСОБА_2 як племінника з рідною тіткою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження, ніким не оспорюється, і має для заявника юридичне значення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо встановлення факту того, що позивач ОСОБА_2 є правонаступником прав на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які перейшли до нього від його матері ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якій ці права перейшли від чоловіка ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи (праводавця) до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття.

Можливість процесуального правонаступництва визначається можливістю правонаступництва в матеріальному праві. При цьому в матеріальному праві виділяють універсальне та сингулярне правонаступництво. Універсальне правонаступництво має місце в тих випадках, коли перехід прав та обов`язків однієї юридичної особи до іншої відбувається в результаті реорганізації, а поміж фізичними особами - в порядку спадкування.

Таким чином, спадкування є окремим видом цивільного правонаступництва, за яким відбувається перехід належних спадкодавцю на момент його смерті прав та обов`язків до спадкоємців за правилами норм спадкового права, визначених Цивільним кодексом України.

Як вказувалося вище, статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, який не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За змістом статей 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на цивільний захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік матеріально-правових способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 Цивільного кодексу України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Тобто, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а встановленим законом способом захисту свого права.

На думку суду, факт правонаступництва прав на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які перейшли до нього від його матері ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якій ці права перейшли від чоловіка ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), має бути доведений і встановлений в порядку, передбаченому книгою шостою «Спадкове право» Цивільного кодексу України, зокрема, шляхом визнання права, тощо.

Таким чином, спосіб захисту, обраний позивачем, як встановлення факту правонаступництва прав на спадщину, не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачем така вимога до відповідача не пред`явлена.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 223, 247, 258-259, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як племінником та рідною тіткою.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області, , адреса місцезнаходження: Харківська область, м.Чугуїв, вул..Старонікольська, 29.

Повний текст рішення складено 13.03.2023.

Суддя В. Філіп`єва