Справа № 569/4424/23
УХВАЛА

14 березня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між ними, а також просить залишити проживати малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 з батьком, враховуючи таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ст. 160 СК України).

Відповідно до змісту ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 3011 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 досягнув 14 років, а отже його місце проживання визначається ним самостійно.

Відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Таким чином, законом не передбачено вирішення спору судом між батьками про місце проживання дитини, яка досягла 14 років, тобто відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Згідно з п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у цивільній справі №522/12901/17 зазначено про те, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» належить тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Тому суд приходить до висновку, що заявлені у позові вимоги в частині визначення місця проживання дитини, ОСОБА_4 , який досяг 14 років, не підлягають судовому розгляду.

Розглянувши матеріали позову в частині визначення місця проживання малолітньої дочки. ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, зокрема, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В той же час, у відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Так, у своїх вимогах серед іншого позивачка просить, визначити місце проживання її спільної з відповідачем дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком.

Проте, у позовній заяві зазначено, що між позивачем та відповідачем спору з приводу місця проживання дітей немає.

Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України), позивачем не вказано, то якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює її права відносно місця проживання дитини. Не роз`яснено, в чому саме спір між позивачем і відповідачем у цій частині. Якщо спору відносно місця проживання дітей між сторонами немає, то чому позивачка вимагає встановити його в судовому порядку.

Крім того, позов не містить посилань на те, чи зверталася позивач до органу опіки та піклування, чи наявний висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини з відповідачем, також відсутні посилання на докази на підтвердження відомостей про місце проживання дитини у даний час, що дитині створені належні побутові умови для проживання.

В той же час, ч. 4 ст. 19 Сімейного Кодексу України, передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

В порушення норм зазначеної статті, в суб`єктному складі даного позову позивачка не зазначає в якості третьої особи по справі відповідний орган опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, участь якого є обов`язковою при розгляді даної категорії справ.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 177, 187, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в частині позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали, а саме:

- зазначити в якості третьої особи по справі відповідний орган опіки та піклування;

- зазначити, якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює її права відносно місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- надати висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідачем.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/sud1715/.

На ухвалу суду в частині відмови у відкритті провадження може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині залишення позовних вимог без руху не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.Г. Кучина