Справа № 204/7667/22
Провадження № 2/204/531/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що ОСОБА_1 11.09.2018 року стала власником нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 загальної площі 37,4 кв.м. на підставі договору дарування квартири. На момент дарування квартири за цією адресою з 07.06.2007 року, вже був зареєстрований ОСОБА_2 , який жодним чином не відноситься до членів сім`ї позивача-власника квартири. Реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою порушує права позивачки, як власника квартири та обмежує її право на вільне розпорядження майном.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше його представник ОСОБА_3 надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі, а позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачки слід відмовити, по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) та ОСОБА_1 (Обдаровуваний) уклали договір дарування від 11 вересня 2018 року, за умовами якого дарувальник передав майно у власність обдаровуваному квартиру АДРЕСА_1 . Даний договір зареєстровано в реєстрі за №333 (а.с. 9).

В даній квартирі, згідно даних територіальної громади міста Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб, інформація щодо реєстрації місця проживання, за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований ОСОБА_2 .

Позивачка у своєму позові не зазначає за яких обставин відповідач набув право проживати за вказаною адресою (колишній власник, член сім`ї власника майна, тощо) та не надає доказів які б підтверджували факт непроживання відповідача у місці проживання/реєстрації, період та підстави такої відсутності, відсутності особистих речей за вказаною адресою, що в сукупності могло б вказувати на втрату зв`язків та інтересу відповідача з конкретним місцем проживання, та інших обставин/доказів, того, що через дії відповідача позивачка немає можливості належним чином здійснювати право власності.

Позивачка посилається в своїй заяві від 03.03.2023 року на норму п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" відповідно до якої вона як, власниця житла, може звернутися до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) про зняття особи із зареєстрованого місця проживання.

У разі відмови органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг позивачка має право звернутися за захистом свого порушеного права до адміністративну суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про недоведеність позивачкою позовних вимог належними доказами, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання (вказано в позові): АДРЕСА_5 .

ОСОБА_2 , року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя В.В. Самсонова