Справа № 459/816/23
Провадження № 2-о/459/21/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Отчак Н.Я.

з участю секретаря судового засідання Савіцької Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці адвокат Брух А.О. звернувся до суду із заявою, у якій просить видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження ОСОБА_2 строком на 6 місяців, поклавши на нього обов`язки, а саме: заборонити перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближення на 50 м до місця проживання (перебування); заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування вимог зазначив, що сторони з 30.01.2010 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На протязі останніх років сімейне життя сторін не ладиться і постійно погіршується. ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями через, що стає агресивним. Зазначає, що ОСОБА_2 виганяє заявницю із дому, чинить на неї та дітей психологічний тиск, погрожує фізичною розправою. Заявниця зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 . На зауваження та прохання припинити такі дії не реагує. З приводу неправомірних дій ОСОБА_2 , заявниця лише протягом лютого двічі викликала працівників поліції. За результатами викликів поліції останніми складались протоколи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, які на даний час перебувають на розгляді суду. Окрім цього, 17.02.2023 поліцейським ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Стверджує, що по закінченню дії припису, ОСОБА_2 повернувся додому і знову вчинив домашнє насильство. У зв`язку з вищенаведеним просить заяву задовольнити.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду були належно повідомлені.

Представник заявниці подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримав вимоги заяви про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Керуючись ст. 350-5 ЦПК України та зважаючи на обмежені строки розгляду даної справи, суд вирішив здійснити розгляд даної заяви за відсутності заінтересованої особи, оскільки останній належним чином був повідомлений про розгляд даної заяви.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 30.01.2010 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 02.02.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області.

Від даного шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження.

На підтвердження доводів заявниці та її представника щодо вчинення ОСОБА_2 відносно заявниці періодичного домашнього насильства у матеріалах справи міститься терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_2 серії АА №204431 від 17.02.2023.

Також із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою від 12.04.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи міститься відповідь на адвокатський запит представника заявника ОСОБА_5 від Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 чотири рази зверталась із заявами на неправомірні дії її чоловіка ОСОБА_2 , а саме 24.03.2022, 17.02.2023, 22.02.2023 та 02.03.2023.

Крім того, зі змісту заяви вбачається, що за результатами викликів поліції останніми складались протоколи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, які на даний час перебувають на розгляді суду.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Згідно з п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Як регламентовано статтею 16 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі.До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа або її представник мають право звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно кривдника.

Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, окрема:

-заборона перебувати у місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

-заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

-заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), лише якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 Закону).

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Зважаючи на наведені статті Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо дружини ОСОБА_1 за місцем проживання.

Таким чином, оцінюючи ризики повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно заявниці, суд враховує, що оскільки ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та відносно нього виносився терміновий заборонний припис, він своєї поведінки не змінив, відтак ризик наступного вчинення аналогічних дій достатньо високий.

У відповідності до правової позиції постанови Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону, дійшов висновку про те, що вимоги заявника про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони кривднику перебувати у квартирі - місці проживання заявника, заборони кривднику наближатися на визначену відстань до 2 км до цього місця проживання підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 411 ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду першої інстанції.

Разом з тим, вимога заборонити ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, до задоволення не підлягає, оскільки заявницею на підтвердження існування даних обставин належних та допустимих доказів не представлено. А тому в цій частині підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також вважає, що обмежувальний припис слід застосувати строком на один місяць, а не на шість, як про те просить заявниця, оскільки підстав для застосування обмежувального припису на такий довгий термін суд вважає недоцільним.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи усі надані заявницею докази суд, дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявниці, тому заява підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319, 3501-3506 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав:

-заборонити перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити наближення на 50 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 ;

-заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Встановити строк дії обмежувального припису 1 (один) місяць.

В решті вимог заяву залишити без задоволення.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 16 березня 2023 р.

Суддя: Н. Я. Отчак