Дата документу 27.03.2023
Справа № 334/2048/22
Провадження № 2/334/238/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого судді Коломаренко К.А.,

з участю секретаря судового засідання Цілінко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в місті Запоріжжя цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28 серпня 2021 року Олександрівським відділом державної реєстації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Позов мотивує тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 серпня 2021 року. Шлюб зареєстровано Олександрівським відділом державної реєстації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не змогли знайти спільну мову та не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми разом. Відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у подружжя, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Шлюбні відносини фактично припинені і чоловік не проживає з позивачем на теперішній час. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 20.06.2022 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23.06.2022 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в зв`язку з тим, що відповідач перебуває в складі Збройних Сил України.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 15.07.2022 року провадження у цивільній справі № 334/2048/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

11.08.2022 року через систему «Електронний суд» (22.02.2023 року - повторно) відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на порушення позивачем при зверненні до суду норм права, передбачених ч. 1 ст. 16 ЦПК України, п.п. 2, 6, 7 ст. 175 ЦПК України. Позивач зазначає, що розірвання шлюбу за відсутності у подружжя неповнолітніх дітей можна здійснити за спільною заявою подружжя в органах РАЦС, проте позивачем не вжито досудового врегулювання спору, як обов`язкової умови до передачі суперечки на розгляд суду. Крім того, позивачем не зазначено номер засобу зв`язку та електронної пошти відповідача, які їй були відомі, не надано відомості про вжиття заходів забезпечення позову, не надано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились. Відповідач просив суд звернути увагу, що у подружжя було все гаразд, він не знав, про намір позивачки зрадити і подати позовну заяву про розірвання шлюбу, коли відповідача призвали і забрали на фронт захищати суверенітет і територіальну цілісність України проти військової агресії російської федерації, але разом з тим, позивач не заперечує проти розірвання шлюбу у досудовому порядку, тобто шляхом подання спільної заяви до відділення ДРАЦС, що передбачено законодавством України, а оскільки позивачка не виконала умови досудового врегулювання питання, відповідач був фактично позбавлений цього добровільного права.

23 січня 2023 року на адресу суду (через систему «Електронний суд») надійшло клопотання представника позивача адвоката Фельського Сергія Леонідовича про поновлення провадження у справі, у зв`язку з демобілізацією та зняття з військового обліку відповідача за станом здоров`я.

Ухвалою суду від 23 січня 2023 року поновлено провадження у справі, прзначено судове засідання.

22 лютого 2023 року через систему «Електронний суд» (22.02.2023 року - повторно) відповідач подав відзив на позовну заяву, аналогічний за своїм змістом клопотанню про залишення позовної заяви без розгляду, яке було подано відповідачем ОСОБА_2 11.08.2022 року та повторно 22.02.2023 року.

Позивач в судове засідання 28.02.2023 року, 27.03.2023 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У позовній заяві та у клопотанні про поновлення провадження у справі просила розглянути справу без її участі.

В судове засідання 28.02.2023 року, 27.03.2023 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку СМС-повідомлення з датою судового засідання, та конверти, які повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються ст. ст.110,112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Шлюб між сторонами в справі зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що в книзі реєстрації актів про одруження 28.08.2021 року зроблений відповідний актовий запис № 1301, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з тим, що кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не змогли знайти спільну мову та не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми разом. Відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у подружжя, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Шлюбні відносини фактично припинені і чоловік не проживає з позивачем на теперішній час.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Судом було встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню, оскільки

Щодо клопотання позивача про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне. Сімейні правовідносини регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка. відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Як передбачено вимогами ст.. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Крім цього, заява повертається у випадках, коли: 1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу); 3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви; 4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи; 5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України; 6) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; 7) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Вказана стаття міститься в главі 2 «Відкриття провадження» розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України та врегульовує дії суду до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.06.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено судове засідання, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору. Таким чином, судом виконані вимоги з перевірки відповідності змісту позовної заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та не знайдено підстав для залишення позовної заяви без руху.

Посилання відповідача на недотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору на правильність висновків суду не впливає, оскільки у відповідності до вимог п. 6 ч. 3 ст.175 ЦПК України позивач у позовній заяві повідомила, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися. При цьому, чинним законодавством не встановлено обов`язкового досудового врегулювання спорів про розірвання шлюбу.

На сьогодні, сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, і її не існує, збереження сім`ї за таких обставин є неможливим, і подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу не відповідає взаємним інтересам сторін.

Виходячи з вищезазначених обставин та норм Сімейного кодексу України ОСОБА_1 , як Позивач, має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а у суду є всі підстави для прийняття рішення про розірвання шлюбу.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Зокрема, Законом України №2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до ст. 235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається.

Статтею 295 ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивач вимог щодо зміни прізвища не заявляла, зазначила, що прізвище змінювати не бажає, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Враховуючи той факт, що у справі рішенням суду позовні вимоги задоволено, стороною позивача подано докази на підтвердження розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку із сплатою судового збору, відповідач не заперечував у частині стягнення судового збору на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 серпня 2021 року Олександрівським відділом державної реєстації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом №1301 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992 грн. 40 коп.

Шлюб вважати припиненим у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Роз`яснити сторонам, що шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Коломаренко К. А.