"13" березня 2023 р.
Справа №336/1932/23
Провадження №2/336/1253/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 березня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, -

встановила:

Позивачка ОСОБА_1 через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь їхньої спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий час, а саме: за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік у розмірі ? частки отриманих доходів за останні три роки.

Посилаючись на ст.ст.180, 181 та 194 Сімейного кодексу України, позов обґрунтовує тим, що донька у них з відповідачем народилася під час перебування у шлюбі. Відповідач ОСОБА_2 визнає, що він є рідним батьком дитини, але не приймає моральної та матеріальної участі у вихованні дочки, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням змінити своє ставлення до спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але прохання залишалися поза увагою, що буде підтверджено показами її та свідків (заява про їх виклик буде додана до початку судового розгляду по суті). Позивачка сама займалася вихованням та забезпеченням доброту дочки, яка проживає разом матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований як ФОП та здійснює свою діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (копія витягу з ЄДР юридичних осіб, ФОП додана до позовної заяви). Оскільки відповідач офіційно працює та має стабільний дохід просить суд стягнути аліменти на дитину ОСОБА_4 за минулий час з 2015 року по 2018 рік у розмірі ? частки від отриманих доходів. За весь час з моменту народження дитини, позивачка не отримувала жодних коштів та іншої допомоги на утримання дочки, а тому вважає, що за рішенням суду відповідач зобов`язаний сплатити аліменти на користь дочки ОСОБА_3 за минулий час , а саме за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік у розмірі ? частки від отриманих доходів.

До позову додано сканкопії наступних документів: свідоцтва про народження ОСОБА_4 (2екз.), паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (1екз).

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 175, 177 цього Кодексу та чи належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, а тому згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Пунктами 5, 8 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; в позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень

Так, до позову не долучені: докази того, що їх спільна з відповідачем донька народилася під час перебування у шлюбі (оскільки позивачка на це звертає увагу у позові); вона разом з дочкою проживають за однією адресою; відповідач зареєстрований як ФОП та отримує стабільний заробіток.

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинне бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачкою подано клопотання про витребування доказів, в якому просила «Витребувати докази з реєстрів рухомого та нерухомого майна відповідача ОСОБА_2 та підприємницької діяльності 2) Способом захисту цієї справи є вимога стягнення аліментів за минулий час».

Відповідно до ч.4 ст.83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивачкою вимоги ч.4 ст.83 ЦПК України виконані не були.

У позові ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не приймає моральної та матеріальної участі у вихованні дочки, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, вона неодноразово зверталась до нього з проханням змінити своє ставлення до спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але прохання залишалися поза увагою, що буде підтверджено показами її та свідків. Проте, клопотання про виклик свідків із зазначенням їх повних анкетних даних та місця їх проживання до позову не долучила.

Також, позивачкою заявлена вимога, з якої є незрозумілим яку саме частину від отриманих доходів відповідача, вона має намір стягнути, оскільки згідно позову «відповідач зобов`язаний сплатити аліменти на користь дочки ОСОБА_3 за минулий час, а саме за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік у розмірі ? частки від отриманих доходів».

Вказане не відповідає вимогам позову, про які заявляє ОСОБА_1 , оскільки у прохальній частині вона просить «стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь їхньої спільної дочки Грицік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий час, а саме: за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік у розмірі ? частки отриманих доходів за останні три роки».

Тобто, вимоги позивачки є некоректними, оскільки є незрозумілим, за який саме час (за останні три роки) вона має намір стягнути аліменти: 1) за останні три роки до дня звернення з вказаним позовом до суду; 2) за три роки до повноліття дочки; 3) за 2015-2017 роки; 4) за 2016-2018 роки.

Позивачка разом з дочкою сама займалася вихованням та забезпеченням доброту дочки, яка проживає разом матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований як ФОП та здійснює свою діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (копія витягу з ЄДР юридичних осіб, ФОП додана до позовної заяви). Оскільки відповідач офіційно працює та має стабільний дохід просить суд стягнути аліменти на дитину ОСОБА_4 за минулий час з 2015 року по 2018 рік у розмірі ? частки від отриманих доходів. За весь час з моменту народження дитини, позивачка не отримувала жодних коштів та іншої допомоги на утримання дочки, а тому вважає, що за рішенням суду

Положеннями ч.1 ст.177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Позивачкою вказана вимога законодавства не виконана, оскільки матеріали позову не містять доказів надсилання листом з описом вкладення вказаного позову з долученими до нього додатками на адресу відповідача.

Також, суд звертає увагу на те, що зазначену позовну заяву було скеровано до суду через систему «Електронний суд».

26 листопада 2010 року рішенням Ради суддів України № 30 затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду, погодженого Державною судовою адміністрацією України 26 листопада 2010 року.

Положення про автоматизовану систему документообігу суду введено в дію з 01 січня 2011 року.

Статтею 43 ЦПК України закріплені права та обов`язки учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 7, 8, 9 статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасник справи наділений правом подавати до суду документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 175 ЦПК України визначений порядок подання позовної заяви, а саме: позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Тобто, обмеження встановлені ст. 43 ЦПК України (за винятком випадків, передбачених цим Кодексом) на подання документів в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, знаходять своє відображення в ч. 2 ст. 175 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, яка визначає порядок подання позовної заяви до суду та виключає можливість подання позовної заяви в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Окрім того, виходячи із положень ч. 7 ст. 43 ЦПК України, відповідно до якої, учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним (об`єм файлу), суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

З даної норми Закону вбачається наявність обов`язку суду щодо направлення учасникам справи копій відповідних документів.

При цьому, відповідно до Розділу ХI Положення про автоматизовану систему документообігу суду учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

З вищенаведеного вбачається, що суд зобов`язаний направити іншим учасникам судового процесу копії електронних документів (позовна заява з додатками, тощо) на зареєстрований електронний кабінет учасника судового процесу.

При цьому, позивачкою в позовній заяві не надано відомостей про реєстрацію відповідача в підсистемі «Електронний суд», що унеможливлює скерування відповідачу позовної заяви і копій додатків до неї в електронній формі, проведення розгляду справи за матеріалами судової справи в електронній формі.

Таким чином, у разі подання позовної заяви до суду за допомогою зареєстрованого електронного кабінету без зазначення відомостей про електронні кабінети інших учасників справи, суд позбавлений можливості виконати покладений на нього обов`язок направлення копій відповідних документів іншим учасникам справи та наявність підтвердження їх отримання іншими учасниками судового процесу, а від так, у такому випадку подана позовна заява, підлягає залишенню без руху.

Тобто, позивачкою не зазначено офіційної електронної адреси відповідача, зареєстрованої відповідно до вимог законодавства, а також не надано доказів направлення на його адресу копії позову з додатками.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків шляхом надання необхідних доказів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 185, 260 ЦПК, суддя,-

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати позивачці строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків заяви.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова