ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 388/554/18

провадження № 22-ц/4809/144/23

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області у складі судді Степанова С.В. від 14 вересня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановив:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

12 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зупинення провадження у даній справі.

Заяву мотивував тим, що він є власником однокімнатної квартири загальною площею 39,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та комплексу будівель загальною площею 400,7 кв. м., і земельної ділянки загальною площею 1273,0 кв. м., кадастровий номер :04:009:0019, цільове призначення землі житлової та громадської забудови для розміщення оптового магазину за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказані об`єкти є предметом звернення стягнення на предмет іпотеки Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» у даній справі на підставі іпотечного договору № 55317Z16 від 20 липня 2017 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ним, посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Шумейко І. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 442, та іпотечний договір № 55317Z23 від 20 липня 2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Шумейко І. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 440.

Зазначає, що іпотечні договори від 20 липня 2017 року були укладені ним всупереч його волі, та на вкрай невигідних для нього умовах.

Вказав, що на даний час в проваджені Долинського районного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа № 388/1187/22 за його позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсними іпотечних договорів.

Вважає, що результат розгляду зазначеної справи прямо впливає на розгляд даної справи про звернення стягнення на предмет іпотеки, так як у разі задоволенні позовних вимог будуть існувати підстави для закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

З наведених підстав, ОСОБА_1 просив клопотання задовольнити.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2022 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі 388/1187/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсними іпотечних договорів.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зокрема вказує, що суд першої інстанції обмежився лише посиланнями на приписи ЦПК України, не надавши оцінку ані клопотанню про зупинення провадження у справі, ані запереченням представника банківської установи, через що вважає оскаржувану ухвалу незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів, вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на наведене, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16 та у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 308/5006/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 1522/27468/12, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції свої висновки щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, а лише констатував наявність матеріально-правовового зв`язку між справами, не зазначив, яких саме доказів не вистачає суду для прийняття судового рішення та не зазначив встановлення яких саме обставин у даній справі неможливе до розгляду іншої справи по суті, та в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому оскаржувану ухвалу необхідно скасувати у зв`язку із неповним дотриманням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.03.2023.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич

: