Справа № 570/2110/22
Номер провадження 2/570/148/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки, адвоката Чоланюка С.Ю.

представника 3-ої особи Фандич Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне за правилами загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великоомелянської сільської ради Рівненського району, Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання права на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що вона була членом ПСП "Нове життя" (правонаступника КПСП "Нове Життя"), оскільки заяви про вихід із членства вона не подавала і була включена в список реєстрації власників земельних часток (паїв), або їх представників, які взяли участь у розподілі ділянок в масивах і погодженні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Грушвицької сільської ради, однак при виготовленні Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ № 00003 від 05 лютого 1996 року її з якихось причин не було включено в список членів КСП, що є додатком до вищевказаного Державного акту і на даний час її право на земельну частку (пай) заперечується відповідачем Великоомелянською сільською радою Рівненського району Рівненської області, позивачка звернулася з позовом до суду і просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,23 умовних кадастрових гектари в межах території Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності колективного пайового сільськогосподарського підприємства "Нове життя".

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що з 1977 року була членом КПСП "Нове життя" і працювала там аж до 1988 року, коли перейшла працювати до дитячого садка, де і працює до цього часу. З членів КСП чи ПСП вона не виходила, так як ніяких заяв про вихід не писала. Попри це, будучи членом ПСП "Нове життя" її з незрозумілих причин не було включено до списків при виготовленні Державного акту на право колективної власності на землю. Вона неодноразово зверталася як до Грушвицької сільської ради, так і до Великоомелянської сільської ради, однак їй було рекомендовано звертатися до суду за захистом своїх прав. Зважаючи на це, просить позов задоволити.

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Чоланюк С.Ю., в судовому засіданні позов, відповідь на відзив на позовну заяву, а також пояснення позивачки підтримав. Пояснив, що при зверненні позивачки до суду було обрано належний спосіб захисту її прав, оскільки іншим шляхом, окрім як звернення до суду із вказаним позовом, неможливо відновити її порушені та оспорювані права. Порушення прав позивачки є триваючим, а тому до вказаних правовідносин не можуть бути застосовані наслідки спливу строку позовної давності. Виходячи із цього, просить позов задоволити.

Представник відповідача Великоомелянської сільської ради Рівненського району в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Від сільського голови А.Карпюк до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивачкою до позовної заяви не долучено жодних доказів того, що вона на момент розпаювання була членом ПСП "Нове життя", а також не надано жодних доказів її перебування у трудових відносинах із ПСП "Нове життя" починаючи з 1988 року і до часу його розпаювання. Крім того, сільським головою подано заяву про застосування строків позовної давності і з цих підстав вона просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ПСП "Нове життя" в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним. Причину неявки суду він не повідомив і від нього не надходили клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності, а також не надходило відзиву на позовну заяву. Суд визнав його неявку в судове засідання неповажною.

Представник третьої особи - яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Фандич Л.І. в судовому засіданні зазначила, що до повноважень сільських рад відносяться питання виділення земельних часток (паїв) в межах населених пунктів. Зважаючи на це, вона не заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 з 1979 по 1988 рік працювала у ПСП "Нове життя"( яке є правонаступником колгоспу "Нове життя"), що підтверджується трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 , виданою на її ім`я, копія якої долучена до матеріалів справи, та довідками ПСП "Нове Життя".

Із довідки № 47 від 18 червня 2021 року вбачається, що колгосп "Нове життя" був перейменований в колективне пайове сільськогосподарське підприємство "Нове життя" 14 лютого 1992 року відповідно до рішення зборів уповноважених № 1 від 14 лютого 1993 року.

Колективне пайове сільськогосподарське підприємство "Нове життя" реформовано в приватне сільськогосподарське підприємство "Нове життя" 17 грудня 1999 року на підставі рішення зборів уповноважених № 3 від 17 грудня 1999 року.

Довідками від березня 2013 року № 16, від 18 червня 2021 року № 49, від 22 червня 2021 року № 51 та від 07 липня 2021 року № б/н, виданими на ім`я ОСОБА_1 встановлено факт того, що вона є членом ПСП "Нове життя". Позивачка заяви про вихід із членства колгоспу чи ПСП "Нове Життя" ніколи не подавала, а тому її членство не припинялося.

Рішенням Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 38 від 14 грудня 1995 року було вирішено передати у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству "Нове життя" для сільськогосподарського використання земельні ділянки загальною площею 2784,4 га, в тому числі: ріллі - 2677,2 га, пасовищ - 9,6 га, земель загального користування - 97,6 га. Одночасно даним рішенням вирішено видати Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству "Нове життя".

Згідно списку реєстрації власників земельних часток (паїв), або їх представників, які взяли участь в розподілі ділянок в масивах і погодженні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Грушвицької сільської ради, ОСОБА_1 попередньо була включена за № 112.

При виготовленні Державного акту серії РВ № 00003 від 05 лютого 1996 року, на виконання вимог вищевказаного рішення Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до вищевказаного Державною акту, позивачку ОСОБА_1 включено не було. Тобто, її не було включено до списку членів вищеназваного КСП, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю. Сертифікат на земельну частку (пай), які отримували члени КСП їй також не видавався.

Із листа ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № К-210/0-363/0/6-19 від 03 жовтня 2019 року вбачається, що у 1998 році Інститутом землеустрою розроблена Схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колективного сільськогосподарського підприємства "Нове життя", погоджена розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації № 225 від 16 березня 1998 року. В результаті поділу земель колективної власності на земельні частки (паї), членам КСП "Нове життя" було видано 790 сертифікатів на право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) згідно Схеми становить 3,23 умовних кадастрових гектарів вартістю 15659,00 грн.

Великоомелянська сільська рада Рівненського району Рівненської області у своєму листі № 202/02-19 від 22 лютого 2022 року вказала, що сільська рада не має в розпорядженні матеріалів по розпаюванню та приватизації земель і майна колективної власності КСП "Нове життя" (реформоване у ПСП "Нове життя") та не володіє інформацією щодо включення ОСОБА_1 , 1961 року народження, до переліку осіб, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю.

Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.2 Указу Президента України № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Аналогічні положення в подальшому були затверджені в Законі України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) зазначено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій, земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з їх числа, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (з подальшими змінами) член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

При розгляді справ про визнання права особи на земельну частку (пай) судам необхідно з`ясовувати:

- наявність підстав для набуття такою особою членства в колективному сільськогосподарському підприємстві (кооперативі, акціонерному товаристві), чи відбулося таке набуття фактично з врахуванням того, що перебування особи в трудових відносинах з підприємством не означає автоматичного набуття членства в ньому;

- наявність передбачених законом підстав для набуття особою права на земельну частку (пай), зокрема факт членства особи в колективному підприємстві на момент отримання ним правовстановлюючого документа на землю;

- дату видачі колективному сільськогосподарському підприємству (кооперативу, акціонерному товариству) акту на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту (п.6 листа Верховного Суду України № 19-3767/0/8-08 від 29 жовтня 2018 року "Щодо розгляду земельних спорів").

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою.

Враховуючи зміни, які відбулись в законодавстві в сфері регулювання питання щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, пріоритетне застосування мають саме відповідні норми, які діють з 01 січня 2019 року. Натомість, визначені у наведеній Постанові Пленуму Верховного Суду України роз`яснення (рекомендації) не в повній мірі відповідають діючому (оновленому) законодавству України.

Отже, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до Державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

Як було встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах та була членом ПСП "Нове життя", доказів про виключення її з членів ПСП "Нове життя" станом на час розпаювання земель немає. Позивачка набула право на земельну частку (пай), адже хоч і не була включена до відповідного списку як додатку до Державного акту про право колективної власності на землю, однак була включена до списку реєстрації власників земельних часток (паїв), або їх представників, які взяли участь в розподілі ділянок в масивах і погодженні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Грушвицької сільської ради. З цього часу право позивачки не оспорювалося та припинено не було.

Станом на час подання позову до суду, відкриття провадження по справі та її розгляду в суді першої інстанції вже діяв Закон України № 2498-VIII, яким внесені зміни до Закону України "Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року № 899-IV (далі - Закон України № 899-IV).

Статтею 14-1 Закону України № 899-IV (яка діє з 01 січня 2019 року) встановлено новий порядок використання та розпорядження землями, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства та визначено організацію розподілу земель, що залишилися у колективній власності, яку здійснюють виключно сільські, селищні, міські ради на території якої такі землі розташовані.

Відповідно до пункту 21 Перехідних положень Земельного кодексу України (який є чинним з 01 січня 2019 року) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Тобто, вказаним законодавством оновлено та конкретизовано порядок використання земель зазначеної категорії та відповідно єдиною підставою для виділення таких земельних ділянок в натурі (на місцевості) після 01 січня 2019 року є рішення територіальної громади (в особі відповідної сільської, селищної, міської ради).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивачки ОСОБА_1 буде прийняття рішення про визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 3,23 умовних кадастрових гектари в межах території Великоомелянської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності колективного пайового сільськогосподарського підприємства "Нове життя".

Адже саме такий спосіб захисту права позивачки узгоджується з правовою позицією, що висловлена у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2022 року, у справі № 530/467/19.

Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне.

При розгляді справи встановлено, що порушення прав позивачки є триваючим.

Згідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.10.2020 р. справа № 383/993/18 (провадження № 61-5798св20), право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством Державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Аналогічна позиція висловлена у справі № 181/257/19, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року.

Таким чином, доводи представника Великоомелянської сільської ради про наявність підстав для застосування строків позовної давності не заслуговують на увагу.

За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушення права позивачки, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення.

Оскільки позивачка у своєму позові не просить стягнути судовий збір з відповідачів, суд вважає можливим витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.ст.25, 122, 152, 158 ЗК України, Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Великоомелянської сільської ради Рівненського району, Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання права на нерухоме майно - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 3,23 (три цілих двадцять три сотих) в умовних кадастрових гектарах в межах території Великоомелянської сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку паювання земель, що перебували в колективній власності колективного пайового сільськогосподарського підприємства "Нове життя".

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 19 березня 2001 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач - Великоомелянська сільська рада Рівненського району, що знаходиться за адресою: вул.Шевченка, № 79, с.Велика Омеляна Рівненського району, Рівненської області, .

Відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство "Нове життя", що знаходиться за адресою: вул.Центральна, с.Грушвиця Перша Рівненського району, Рівненської області, .

Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, що знаходиться за адресою: вул.Симона Петлюри, № 37, м.Рівне, .

Повний текст рішення виготовлено 09 лютого 2023 року.

Суддя Остапчук Л.В.