Справа №519/438/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

02.05.2023 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив:

Позивачка звернулася до Южного міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.09.2008 ОСОБА_1 відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу стала власником квартири АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі, крім позивачки також зареєстровані її чоловік - ОСОБА_4 , її син - ОСОБА_3 , син чоловіка - ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищезазначеній квартирі з січня 2022 року, а ОСОБА_3 - з червня 2020 року.

Будь-яких перешкод відповідачам у проживанні в зазначеній квартирі позивачка ніколи не чинила та не чине.

Факт реєстрації відповідачів у квартирі перешкоджає позивачці як власнику квартири користуватися, володіти та розпоряджатися в повному обсязі своєю приватною власністю, адже змушує нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та квартплаті згідно законодавства.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.03.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.10.2008, договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2008, технічного паспорта, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.13-15).

Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.03.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані позивачка ОСОБА_1 , її чоловік - ОСОБА_4 , син - ОСОБА_3 , син чоловіка - ОСОБА_2 (а.с.7).

Як вбачається із Акту про фактично проживаючих від 02.03.2023, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично не проживає за вказаною адресою з січня 2022 року (а.с.5).

Відповідно до Акту про фактично проживаючих від 02.03.2023 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,але фактично не проживає за вказаною адресою з червня 2020 року (а.с.6).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сусідками позивачки, пояснили в судовому засіданні, що ОСОБА_2 ніколи не проживав у квартирі АДРЕСА_1 . Стосовно ОСОБА_3 зазначили, що з 2017 року його не бачили. Відповідачі квартирою не цікавляться, перешкод в користуванні житлом їм ніхто не чинить, про наявність житлових спорів їм не відомо.

Оскільки відповідачі до теперішнього часу зареєстровані у зазначеній квартирі, позивачка несе додаткові витрати на оплату комунальних платежів та квартирної плати, тобто сплачує за осіб, які зареєстровані, але не проживають за вказаною адресою, вартість житлово-комунальних послуг, що призводить до матеріальних витрат.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16 зазначено, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно правової позиції Верховного Суду у справі№ 209/2642/18 від 09.12.2020 при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Згідно ст.71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 ..

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 ..

Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ,місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ