У Х В А Л А

09 березня 2023 року

м. Київ

справа № 607/7247/21

провадження № 61-2005ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_2 та адвокатом Юзваком Ігорем Ярославовичем, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, сплачених за спожитий природний газ, та сплаченого податку на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 1/2 частини коштів, сплачених за спожитий природний газ, та сплаченого податку на нерухоме майно у розмірі 315 65,67 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2022 року, залишене без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2023 року, позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 13 215,24 грн компенсацію 1/2 частини витрат, понесених на оплату за спожитий природний газ. Стягнено із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 18 350,43 грн компенсації 1/2 частини витрат, понесених позивачем на оплату податку на нерухоме майно. Вирішено питання розподілу судових витрат.

09 лютого 2023 року та 10 лютого 2023 року адвокатом Юзваком І. Я. та представником за довіреністю ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_1 , направили поштовим зв`язком касаційні скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2023 року.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення 1/2 частини коштів, сплачених за спожитий природний газ, та сплаченого податку на нерухоме майно, у розмірі 31 565,67 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн*100=268 400,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.

У касаційних скаргах зазначено, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 , оскільки на сьогодні існує спір про поділ майна подружжя, визначення частки майна, яке належить заявниці, вирішується в іншому судовому провадженні Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Суди попередніх інстанції передчасно вирішили, що заявниця повинна сплатити половину податку на нерухомість за будинок, частки власності в якому ще не визначено.

Посилання заявниці у касаційній скарзі на те, що справа має для неї виняткове значення, зводиться до незгоди із задоволенням позову. Ці доводи не можуть бути предметом оцінки щодо обставин, за яких Верховний Суд може відкрити касаційне провадження у малозначній справі.

Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Отже, підстав для висновку про те, що справа стосується питання права, яке має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, немає.

Посилання заявника на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є необґрунтованими, оскільки предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявницею рішення судів ухвалені у малозначній справі, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_2 та адвокатом Юзваком Ігорем Ярославовичем, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 10 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, сплачених за спожитий природний газ, та сплаченого податку на нерухоме майно, відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко