ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/1559/21 Головуючий суддя І інстанції Харченко С. М.
Провадження № 22-ц/818/334/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: споживчого кредиту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Лиска Павла Олександровича на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2022 року, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 10 листопада 2022 року від 10 листопада 2022 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням 09.12.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Лиска П.О. подав апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для виконання вимог ухвали.

Зазначена копія ухвали надсилалась на адресу представника ОСОБА_1 та адвокату Лиска П.О.

Згідно зворотніх повідомлень ОСОБА_1 отримав копію ухвали про залишення апеляційного скарги без руху 17 лютого 2023 року та адвокат Лиска П.О. 14 лютого 2023 року.

Станом на 15 березня 2023 року зазначені недоліки апелянтом не усунуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989р. у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на доступ до суду та ухваленого за аналогічних обставин справи в контексті дотримання права на доступ до суду рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95), - сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету сплати судового збору. Аналогічне за змістом роз`яснення судам викладено у п. 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах.

У цьому контексті у п. п. 55, 64-67 зазначеного рішення Страсбурзького суду «Креуз проти Польщі» вказано, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

У даному випадку вимога суду апеляційної інстанції сплатити судовий збір або надати належні докази про звільнення від його сплати ґрунтується на законі, відповідає легітимній меті, та з огляду на наявність у заявника оригіналів запитаних судом документів, за відсутності у заявах апелянта доводів та вимог щодо його неплатоспроможності, - вимоги суду апеляційної інстанції не становлять для апелянта надмірний процесуальний тягар, який перешкоджає йому доступу до суду апеляційної інстанції. Наразі апелянт вибрав шлях процесуальної суперечки, що є очевидним затягуванням розгляду питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі та порушує принцип правової визначеності стосовно оскаржуваного рішення, що є зловживанням процесуальним правом і тому відповідно до ст. 44 ЦПК України така процесуальна поведінка є неприпустимою.

На підставі викладеного, слід вважати неподаною і повернути апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лиска П.О. роз`яснивши, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо будуть усунуті обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лиска Павла Олександровича, по цивільній справі № 613/1559/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Б.Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.