Справа № 367/9351/21
Провадження №2/367/2305/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08 лютого 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому представник позивача просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь позивача як відшкодування шкоди у порядку суброгації, суму в розмірі 20 184 (двадцять тисяч сто вісімдесят чотири) гривні 95 копійок, стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) 00 копійок.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 02 січня 2019 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» (далі - позивач) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5000-19-00001, предметом якого є страхування транспортного засобу «КІА», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - Договір). 27 червня 2019 року на а/д Київ-Ковель відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «КІА» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «ГАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , цивільна відповідальність власника застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АО0661458 у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/12540/19 від 25 липня 2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. 01 липня 2019 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи. 01 липня 2019 року представник позивача здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено акт огляду. 12 липня 2019 року позивачем на підставі рахунку вартості ремонту № від 05.07.2019 було складено страховий акт № ДККА-66678 та розрахунок страхового відшкодування до нього. 12 липня 2019 року на підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 101 758 (сто одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім) гривень 52 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 17392 від 12 липня 2019 року. Отже, позивач відшкодував шкоду, завдану транспортним засобом «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , яким на час ДТП керував відповідач. 29 серпня 2019 року позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», яке застрахувало відповідальність відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. 23 січня 2020 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснила страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 81 573,57 гривень. 01 квітня 2021 року у зв`язку з тим, що страхової виплати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не достатньо для повного відшкодування понесених збитків, позивач звернувся до відповідача з вимогою № 58/21 сплатити позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Представник позивача надає розрахунок суми, яку відповідач повинен сплатити з урахуванням суми компенсованої страховиком, який застрахував відповідальність відповідача: 101 758,52 гри - 81 573,57 гри. = 20 184,95 грн. та зазначає, що станом на день подачі позовної заяви вимоги з боку відповідача не виконані.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що між ПРАТ СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 02.01.2019 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-5000-19-00001, вигодонабувачем за яким є ОСОБА_3 , застрахований транспортний засіб - «Kia SPORTAGE», 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . Страхова сума КАСКО - 532 300 грн. Строк дії договору - з 05.01.2019 по 04.01.2020.

Із постанови Святошинського районного суду м. Києві від 25.07.2019, вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 (нуль) копійок. Постановою встановлено, що ОСОБА_1 27.06.2019 о 17 год. 30 хв, в Київській області на АД Київ-Ковель 15 км, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2752» державний номерний знак НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Постанова набрала законної сили.

Представником позивача долучено до матеріалів справи копію поліса № АО/0661458 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та ОСОБА_4 , відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - ВЗ, тип АА, номерний знак - НОМЕР_2 , марка, модель - ГАЗ 2752. Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - двісті тисяч; за шкоду, заподіяну майну - сто тисяч. Розмір франшизи складає 00 грн. Строк дії полісу - 26.03.2019 по 25.03.2020 включно.

Факт перерахування страхового відшкодування за договором № 28-5000-19-00001 від 02.01.2019 позивачем ОСОБА_2 в розмірі 101 758 грн. 52 коп. підтверджується платіжним дорученням № 17392 від 12.07.2019.

Представником позивача до матеріалів позову долучено заяву ТДВ «СК» Ю.Кс.АЙ» на виплату (страхового) відшкодування від 29.08.2019 № 40684, в якій представник ПАТ «СК «УСГ» просить сплатити суму у розмірі 101 758 грн. 52 коп. на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Із копії листа адресованого ОСОБА_1 , вих.. № 58/21 від 01.04.20, вбачається, що ПрАт «СК «Ю. Кс.Ай» за полісом відповідача здійснило не повне відшкодування витрат Товариства у розмірі 81 573 грн. 57 коп. У зв`язку з чим, позивач просить відповідача в досудовому порядку сплатити на його користь завдану шкоду в розмірі 20 184 грн. 95 коп.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюються обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що отримана від страхової компанії відповідача виплата у розмірі 81 573 грн. 57 коп. є недостатньою для повного відшкодування понесених збитків, а тому просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», а саме 20 184 грн. 95 коп.

Разом з тим, жодні належні, допустимі та достатні докази отримання позивачем від ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» виплати саме у розмірі 81 573 грн. 57 коп. коп., а також доказів, на підставі яких ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» визначило та виплатило позивачу страхове відшкодування в зазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Так з поданого полісу відповідача № АО/0661458 вбачається, що ліміт відповідальності ТДВ СК «Ю.Ес.Ай» за шкоду завдану майну встановлено в розмірі 100 000 грн.

В якому саме порядку відбулося нарахування і виплата страхового відшкодування ТДВ СК «Ю.Ес.Ай», зокрема, шляхом погодження його розміру з позивачем без проведення експертизи/оцінки, чи на підставі проведеної ТДВ СК «»Ю.Ес.Ай» експертизи/дослідження, зі справи встановити неможливо (п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Будь-яка відповідь ТДВ СК «»Ю.Ес.Ай`на лист позивача від 29 серпня 2019 року в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин підстав вважати, що відповідач в даному випадку має нести цивільну відповідальність по відшкодуванню шкоди в заявленому розмірі, судом не встановлено.

Крім того, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоду межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 35 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц).

З огляду на те, що розмір завданої позивачу шкоди перевищує ліміт відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» та ОСОБА_1 в розмірі 1 758 грн. 52 коп. (101 758, 52 - 100000 = 1758 грн. 52 коп.), суд вважає правильним стягнути вказану суму із ОСОБА_1 на користь позивача.

Відтак, підстав для покладання на відповідача цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню заподіяної матеріальної шкоди в заявленому розмірі в цій справі судом не встановлено, а тому позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 265, 268 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: м. Київ, вул. Федорова, буд. 32, літ. А; п/р НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк», код банку: 320478, ), як відшкодування шкоди у розмірі 1 758 (одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім) грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: м. Київ, вул. Федорова, буд. 32, літ. А; п/р НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк», код банку: 320478, ), суму сплаченого судового збору у розмірі 197 (сто дев`яносто сім) грн. 76 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук