Ухвала

14 березня 2023 року

м. Київ

справа № 756/12735/21

провадження № 61-3309 зно 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Луспеника Д. Д. , Гулька Б. І. та Коломієць Г. В. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 лютого 2023 року за його касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної споживачеві,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 459,00 грн та моральної шкоди у розмірі 600 912,00 грн.

2. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані рішення скасувати та передати справу на новий розгляд.

4. Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2023 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.

5. У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд ухвали Верховного Суду від 17 лютого 2023 року за нововиявленими обставинами.

6. Крім цього, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В.

7. У своїй заяві про відвід заявники вказує на те, що постановляючи ухвалу від 17 лютого 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Луспеника Д. Д., Гулька Б. І. та Коломієць Г. В. безпідставно відмовив йому у відкритті касаційного провадження чим порушила його право на доступ до суду. Крім цього зазначає, що колегія суддів у зазначеній ухвалі дійшла помилкового висновку стосовно того, що вказана справа не має виняткового значення для заявника, що викликає у заявника сумніви в неупередженості та об`єктивності зазначених суддів.

8. Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Луспеника Д. Д., Гулька Б. І. та Коломієць Г. В. від участі у розгляді його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 лютого 2023 року визнано необґрунтованою, заяву про відвід суддів передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), іншому судді.

9. Автоматизованою системою документообігу суду (протокол автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 14 березня 2023 року) визначено суддю Пророка В. В. для розгляду зазначеної заяви ОСОБА_1 .

10. Перевіривши наведені у заяві про відвід суддів доводи вважаю, що підстави для її задоволення відсутні з огляду на таке.

11. Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

12. Також частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

13. Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

14. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

15. Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

16. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

17. Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

18. Отже, проаналізувавши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Луспеника Д. Д., Гулька Б. І. та Коломієць Г. В. від участі у розгляді його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 лютого 2023 року за його касаційною скаргою у справі № 756/12735/21 варто дійти висновку, що доводи цієї заяви зводяться до незгоди заявника із ухваленим судовим рішенням Верховного Суду - ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2023 року про відмову у відкритті касаційного провадження.

19. Будь-яких інших об`єктивних та обґрунтованих підстав для відводу, передбачених статтями 36 та 37 ЦПК України, ОСОБА_1 не вказав.

20. При цьому слід наголосити, що пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить пряму заборону на касаційне оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на подання касаційної скарги становило 671 000 гривень, а винятковість значення справи для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд оцінює за своїм власним переконанням, а не на підставі декларативної заяви скаржника.

21. Також необхідно звернути увагу заявника на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

22. Таким чином, оскільки доводи заявника у заяві про відвід не дають підстав для обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності суддів Луспеника Д. Д., Гулька Б. І. та Коломієць Г. В. і не свідчать про їх заінтересованість у результаті розгляду справи № 756/12735/21, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід суддів є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Луспеника Д. Д. , Гулька Б. І. та Коломієць Г. В. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 лютого 2023 року за його касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної споживачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк