Справа № 333/5037/21
Провадження № 2/333/149/23
22 березня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Косолап А.С.,
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру, загальною площею 34,03 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. за реєстровим номером №3049, зареєстрованим у Державному реєстрі правочинів 29.11.2007 року (реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно №16915962 від 04.12.2007 року) шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML-201/355/2007, на підставі якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 33 2000 доларів США на придбання нерухомого майна, дата остаточного повернення кредиту 29.11.2037 року.
Також, 29.11.2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №РML-201/355/2007, за умовами якого іпотекодавець в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №ML-201/355/2007 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,03 кв.м., та належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. за реєстровим номером №3049.
У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідачем, АТ «ОТП Банк» звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 29.11.2007 року №ML-201/355/2007 у розмірі 314 730,80 грн. вказане рішення набрало законної сили 25.10.2010 року.
31.12.2010 року АТ «ОТП Банк» отримало виконавчі листи, які передало на виконання до відділу державної виконавчої служби. На теперішній час рішення суду не виконано.
Враховуючи викладене, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Ухвалою суду від 28.07.2021 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 22.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 до зали судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом надсилання судових повісток на адресу реєстрації. Однак, на адресу суду повернулись конверти без вручення адресату. В установлений судом строк ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не надав.
На підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
З огляду на викладене, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.
Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., зареєстрований в реєстрі за №3049, є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт належності відповідачу зазначеного вище нерухомого майна також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.12.2007 року №16915962.
29.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №РML-201/355/2007, відповідно до п. 1.1. якого для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань, визначених у ст. 2 цього договору, іпотекодавець цим надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене у ст. 3 цього договору.
Іпотека за цим договором забезпечує вимоги іптекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього (п. 2.1. договору іпотеки від 29.11.2007 року №РML-201/355/2007).
Відповідно до п. 2.1.5 договору іпотеки, розмір боргових зобов`язань складає 33 200 доларів США.
Згідно з п. 3.1. договору іпотеки від 29.11.2007 року №РML-201/355/2007, предметом іпотеки за цим договором є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,03 кв.м., та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., зареєстрованого в реєстрі за №3049.
Предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, поліпшеннями, складовими частинами та внутрішніми системами, що існують на момент укладення цього договору та виникнуть у майбутньому.
Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2010 року по справі №2-1666/2010 встановлено, що 29.11.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML-201/355/2007, на підставі якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 33 2000 доларів США.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань, вказаним вище заочним рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 29.11.2007 року №ML-201/355/2007 в розмірі 314 730,80 грн., судового збору у розмірі 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн., всього на загальну суму - 316 550,80 грн. Зазначене рішення набуло законної сили 25.10.2010 року.
26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з п. 1.1.1. якого ПАТ «ОТП Банк» передав та відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав, включаючи право звертати стягнення на заставлене майно.
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору відступлення права вимоги від 26.11.2010 року, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором від 29.11.2007 року №ML-201/355/2007, боржником за яким є ОСОБА_1 .
Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий (захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса)) або самозахист (договір про задоволення вимог іпотекодержателя).
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Отже, застосування такого способу захисту права, як звернення стягнення на предмет іпотеки, пов`язане виключно з невиконанням основного зобов`язання у встановлений строк (термін).
Для застосування такого способу захисту своїх прав як звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно не тільки встановити факт невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, але й розмір заборгованості, в рахунок погашення якої буде звернуто стягнення.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує покладені на нього кредитним договором від 29.11.2007 року №ML-201/355/2007, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 314 730,80 грн., суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, підтвердженими дослідженими доказами, а тому підлягають задоволенню.
Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», відповідно до пункту 5-2 якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Також, судом враховується постанова Верховного Суду від 22 червня 2022 року (справа №296/7213/15), відповідно до висновків якої згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджено зупинення виконання цих правил на певний період. Передбачається, що у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.
З огляду на викладене, враховуючи, що на момент ухвалення цього рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,воєнний стан в Україні триває, суд вважає за необхідне виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2 270 грн. покладається судом на відповідача.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
однокімнатну квартиру, загальною площею 34,03 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. за реєстровим номером №3049, зареєстрованим у Державному реєстрі правочинів 29.11.2007 року (реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно №16915962 від 04.12.2007 року)
шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Зупинити виконання цього рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду
Повний текст складено 31.03.2023 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Р.С. Холод