КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4323/19
Провадження № 2/488/103/23 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.03.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря Варакути Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 звернулася до Миколаївської міськради із позовом, в обґрунтування якого вказала, що 27.02.2007 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приватизували квартиру АДРЕСА_1 . Дана квартира належала їм на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині за кожним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка була донькою ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину вищевказаної квартири, і цю спадщину прийняла ОСОБА_4 у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який був чоловіком ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину вказаної квартири, і цю спадщину також прийняла ОСОБА_4 у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не було.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , яка була рідною сестрою по лінії матері, позивачки по даній справі ОСОБА_1 .

На момент смерті ОСОБА_4 , їй належало право власності на усю квартиру АДРЕСА_1 . У визначений законом строк позивачка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В. Нотаріус завів спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відмовив позивачці, мотивувавши це відсутністю документів, що підтверджують її родинні відносини зі спадкодавцем.

Через неможливість у позасудовому порядку оформити спадщину, позивач була змушена звернутися до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді від 29.10.2019 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.01.2021 р. була проведена заміна неналежного відповідача Миколаївської міськради на належного відповідача ОСОБА_2 .

До закінчення підготовчого засідання позивач збільшила свої позовні вимоги та додатково вказала, що під час підготовчого засідання було з`ясовано, що батькові відповідачки ОСОБА_3 належали також транспортний засіб марки «ВАЗ» 2105, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , та гараж № НОМЕР_5 в АГК «Ретро», які були набуті за час його шлюбу з ОСОБА_4 , за їхні спільні сумісні кошти. Тому частка спадкодавця ОСОБА_3 у праві власності на це майно за законом складає 1/2 частину. Проте державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори Желєзняковою О.В. 28.05.2021 р. було помилково видано відповідачці по даній справі ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаного гаражу, без врахування частки іншого спадкоємця, дружини спадкодавця ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Посилаючись на викладене, позивачка ОСОБА_1 остаточно просила суд:

1)встановити юридичний факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2)встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 постійно проживала разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3)встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 постійно проживала разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

4)встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є рідною сестрою по лінії матері, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

5)визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , гараж № НОМЕР_5 у АГК «Ретро», що розташований у м. Миколаєві;

6)визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.05.2021 р., яке було видано державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Железняковою О.В. на ім`я ОСОБА_2 , за реєстр. № 2-197 та зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно28.05.2021 р. за № 42193180, а також скасувати цей запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

7)визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом, право власності на наступне майно:

-на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 ;

-на 3/4 частину гаража № НОМЕР_5 в АГК «Ретро» у м. Миколаєві;

-на 3/4 частину транспортного засобу марки «ВАЗ» 2105, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 ;

8)стягнути з відповідача в якості компенсації сплачених позивачкою вартості житлово-комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 , у розмірі 2 730,38 грн.;

9)відшкодувати понесені по справі судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 пред`явила зустрічний позов до позивачки - ОСОБА_1 , у якому з урахуванням збільшень, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , право власності на :

-1/6 частину квартири АДРЕСА_1 ;

-1/4 частину транспортного засобу марки «ВАЗ» 2105, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 .

Зустрічний позов мотивований тим, що після смерті ОСОБА_3 , який був батьком ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на належне йому майно - на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та на транспортний засіб марки «ВАЗ» 2105, 1990 року випуску з р/н НОМЕР_4 . Вказаний транспортний засіб був придбаний ОСОБА_3 за час шлюбу з ОСОБА_4 , тому є спільною сумісною власністю подружжя. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний транспортний засіб, відповідачка позбавлена можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, тому вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 р. зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом був прийнятий та об`єднаний в одне провадження із первісним позовом для їх спільного розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сидоренко Т.В. підтримала вимоги первісного позову у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Царик Р.М. підтримала зустрічний позов у повному обсязі, просила його задовольнити. Крім цього, представник відповідача подала відзив, у якому заперечувала проти задоволення вимог позивачки про встановлення фактів, що мають юридичне значення посилаючись на недоведеність родинних відносин, а через це заперечувала проти задоволення похідних від них вимог про визнання за позивачкою права власності на майно в порядку спадкування за законом. Разом із цим, представник відповідача не заперечувала проти того, що гараж № НОМЕР_5 в АГК «Ретро» був придбаний за рахунок коштів подружжя ОСОБА_6 , у період їхнього шлюбу. Щодо вимог первісного позову про визнання за ОСОБА_1 права власності на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 , представник відповідача не заперечувала за умови доведеності позивачкою факту родинних відносин. Позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на 3/4 частин транспортного засобу марки «ВАЗ» 2105, 1990 року випуску з р/н НОМЕР_4 , представник відповідача не заперечувала. Щодо вимог про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг за спірну квартиру, представник відповідача їх не визнала через те, що відповідачка ще не оформила цю спадщину і фактично не має можливості нею користуватися, відтак не має обовязку щодо оплати житлово-комунальних послуг.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 27.02.2007 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у порядку приватизації, набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про право власності на житло від 27.02.2007р., виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради. Згідно вказаного свідоцтва, кожному із них належало по 1/3 частині цієї квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві померла ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини даної квартири.

Із відповіді П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори за № 1100/01-16 від 05.12.2019 р. вбачається, що за даними Спадкового реєстру спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

Із повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 99-100), про шлюб (а.с. 101-102) та про смерть (а.с. 103-104)вбачається, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Новобогданівка Миколаївського району Миколаївської області. Її батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 18.01.2002 р. ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , після чого змінила своє прізвище на ОСОБА_12 . Відомостей про розірвання цього шлюбу матеріали справи не містять. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 помер, на момент смерті він проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Із відповіді Департаменту з надання адміністративних послуг за № 19.03.03-11/761 від 08.02.2021 р., вбачається, що на час смерті ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 , були зареєстровані її мати - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 116).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,щоприйнявспадщину,якщопротягомстроку,встановленого статтею1270цього Кодексу,він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , була її мати ОСОБА_4 . Факт родинних відносин між ними підтверджується наявними у справі та дослідженими судом витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с. 99-100), про шлюб (а.с. 101-102), копіями карток форми А та форми Б (а.с. 117, 119), а також показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві помер ОСОБА_3 .

Із копії спадкової справи № 126/2017, заведеної Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_3 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк звернулася дочка спадкодавця, відповідачка по даній справі ОСОБА_2 . Крім неї, спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла дружина спадкодавця - ОСОБА_4 , яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_14 був укладений 19.02.1977 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11).

Судовим розглядом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , увійшли:

-1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.02.2007р.;

-1/2 частина гаражу № НОМЕР_5 , що розташований в АГК «Ретро», та належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.2008 року.

-1/2 частина транспортного засобу марки ВАЗ 2105, рік випуску 1990, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

При цьому, судовим розглядом встановлено, що пайові внески за вищевказаний гараж були виплачені подружжям ОСОБА_6 у період їхнього шлюбу, а вищевказаний транспортний засіб був придбаний подружжям ОСОБА_6 18.10.1990 року, тобто також за час їхнього шлюбу. Таким чином, гараж № НОМЕР_5 в АГК «Ретро» та транспортний засіб марки ВАЗ 2105 з р/н НОМЕР_4 в силу ч. 1 ст. 60, та ст. 70 СК України, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 , і частки подружжя у праві власності є рівними. Доказів, які б спростовували висновки суду, судовим розглядом не здобуто.

За такого, спадкоємцям ОСОБА_3 : його дружині ОСОБА_4 та дочці ОСОБА_2 належатиме: по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 ; по 1/4 частині гаражу № НОМЕР_5 в в АГК «Ретро», та по 1/4 частині транспортного засобу марки ВАЗ 2105 з р/н НОМЕР_4 .

Між тим, державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Желєзняковою О.В. було помилково видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстр. № 2-197, згідно якого відповідачці належить 1/2 частина вказаного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що видане відповідачці свідоцтво не може вважатись законним і підлягає визнанню недійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві померла ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді:

-5/6 частин у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

-3/4 частин у праві власності на гараж № НОМЕР_5 в АГК «Ретро»;

-3/4 частин у праві власності на транспортний засіб марки ВАЗ 2105, з р/н НОМЕР_4 .

Із копії спадкової справи № 58/2018, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В. до майна померлої ОСОБА_4 , вбачається, що на випадок своєї смерті вона заповіту не залишила. Із заявою про прийняття спадщини звернулась позивачка по даній справі ОСОБА_1 , як рідна сестра спадкодавця. Інших спадкоємців за законом судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Постановоюприватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Рибачук О.В. від 18.09.2019 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка по даній справі народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 у ст. Богданівка Миколаївського району Миколаївської області. Її дівоче прізвище ОСОБА_15 , а матір`ю була ОСОБА_16 .

07.06.1980 р. позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 , після чого змінила своє прізвище на ОСОБА_18 . 17.06.1992 року цей шлюб був розірваний.

12.11.1993 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_19 , після чого змінила своє прізвище на ОСОБА_20 .

Спадкодавець ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 у с. Новоселівка Калінінського району Херсонської області, її дівоче прізвище ОСОБА_21 , а батьками були ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

28.12.1967 р. ОСОБА_24 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_25 .

19.02.1977 р. був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , після чого остання змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Із відповіді ГТУЮ у Херсонській області за № 5824/03.1-26 від 23.07.2019 р. вбачається, що актового запису про розірвання шлюбу між ОСОБА_26 та ОСОБА_23 , не збереглося. Через це документально підтвердити родинні відносини між позивачкою та ОСОБА_4 в позасудовому порядку неможливо.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_13 суду пояснили, що знають позивачку більше 20 років, і знали її покійну рідну сестру ОСОБА_4 , підтвердили факт родинних відносин між сестрами і те, що позивачка постійно доглядала та допомагала своїй сестрі ОСОБА_4 .

Ставити під сумнів покази свідків у суду немає підстав, оскільки вони узгоджуються із наявними у справі письмовими доказами, тому суд знаходить підтвердженим факт цих родинних відносин.

За такого позивачка як спадкоємець другої черги за законом, має право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 .

Щодо вимог первісного позову про стягнення з відповідачки витрат з оплати житлово-комунальних послуг за спадкову квартиру, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтями 319 та 322 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Враховуючи те, що відповідачка належним чином прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , у вигляді, зокрема, 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , то вона зобов`язана приймати участь в утриманні спадкового майна, у відповідній частці. При цьому само по собі її проживання чи непроживання у спірній квартирі, на думку суду, немає правового значення.

Разом із цим, даючи оцінку наданим позивачкою квитанціям про сплату житлово-комунальних послуг, суд вважає, що вони не доводять того, що такі кошти були сплачені саме позивачкою і саме за спірну квартиру.

В силу ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд вважає, що в цій частині позову позивачка не довела позовних вимог та не виконала свого обов`язку щодо доказування, передбаченого ст. ст. 12, 81 ЦПК України, тому вимоги про відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд відшкодовує сторонам понесені ними судові витрати пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 постійно проживала разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 постійно проживала разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є рідною сестрою по лінії матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , гараж № НОМЕР_5 , що розташований у АГК «Ретро», у м. Миколаєві.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.05.2021 р., яке було видано на ім`я ОСОБА_2 , державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Железняковою О.В. за реєстр. № 2-197 та зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.05.2021 р. за № 42193180, а також скасувати цей запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її сестри - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на наступне майно:

-на 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 ;

-на 3/4 частину гаража № НОМЕР_5 в АГК «Ретро» у м. Миколаєві;

-на 3/4 частину транспортного засобу марки «ВАЗ» 2105, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 .

У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 компенсації витрат по сплаті житлово-комунальних послуг за квартиру відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на :

-1/6 частину квартири АДРЕСА_1 ;

-1/4 частинутранспортного засобу марки «ВАЗ» 2105, 1990 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 882,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_6 і.

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_7 .

Суддя Л.І. Селіщева