УХВАЛА

Справа № 621/806/23

Провадження 2/621/400/23

28 березня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду Харківської області В. Філіп`єва,

розглянувши позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Від ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 01.03.2023 в загальному розмірі 30491,33 грн та суми судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Згідно відповіді відділу центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Харківської області за вх. № 4458/23 від 27.03.2023 відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Вирішуючи питання щодо належних процесуальних дій суду у разі встановлення факту смерті відповідача, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності, як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити,що відповідно до частини1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільного процесу є позивач і відповідач (стаття 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Зі змісту статті 46 наведеного вище процесуального закону України вбачається, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Статтею 47 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, необхідно зробити висновок, що стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

При цьому відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у день її смерті.

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини 4 статті 25 Цивільного кодексу України припинилася.

Із матеріалів справи вбачається, що представник Приватного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , проте судом встановлено, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто майже за 6 років до звернення позивача до суду.

Окрім того, за змістом статті 55 Цивільного процесуального кодексу України процесуальне правонаступництво у цивільній справі допускається у разі, якщо позов пред`явлено до сторони фізичної особи за її життя і вже після пред`явлення позову фізична особа померла, а правовідносини допускають правонаступництво. У разі, якщо фізична особа померла до пред`явлення позову, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців, кредитор повинен пред`явити позов безпосередньо до його спадкоємців.

Таким чином, норми Цивільного процесуального законодавства України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, Цивільний процесуальний кодекс України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі з єдиним унікальним номером №183/4229/14-ц, а також у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц.

Згідно з нормами пункту 6 частини 1статті 186 Цивільного процесуального кодексу України,суддя відмовляє у відкритті провадження у справі,якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом з цим необхідно зазначити, що позивач не позбавлений можливості пред`явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому статтею 1281 Цивільного кодексу України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола та обсягу спадкового майна.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

На підставі викладеного, керуючись статями 2, 5, 13, 46, 47, 55, пунктом 6 частини 1 статті 186, статтями 258 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Копію ухвали та матеріали позовної заяви повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28.03.2023.

Суддя: В. Філіп`єва