Справа № 204/4485/21
Провадження № 2/204/67/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про стягнення недоплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути на користь ОСОБА_1 із ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» 7954,02 грн. - недоплачене страхове відшкодування, 481,16 грн. - пеню, 116,00 грн. - три відсотки річних, 505,37 грн. - втрати від інфляції, 1600,00 грн. - витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця, що разом складає 10 656,55 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що 20.07.2020 року в м. Дніпро, на перехресті вул. Павлова та вул. Академіка Белелюбського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 3302» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована в ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/161064590, який діяв на дату ДТП та транспортного засобу «Кіа Ceed», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , власник транспортного засобу ОСОБА_1 . Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2020 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивачки Kia Ceed», д.р.н. НОМЕР_2 , чим завдані матеріальні збитки. 30.07.2020 року ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІГ» із повідомленням про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_5 , запрошенням на незалежну експертизу пошкодженого ТЗ та надав весь необхідний пакет документів. 04.09.2020 року ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_1 направив до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІГ» оригінал рахунку з СТО № 056 від 28.08.2020 року ФОП ОСОБА_5 , копію виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_5 , копію витягу з реєстру Платників єдиного податку ФОП ОСОБА_5 та копію постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_2 . Згідно п.36.2 ст.36 вказаного Закону: розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування. Листом від 15.09.2020 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІГ» повідомила про те, що належна сума страхового відшкодування 36634,13 грн. буде перерахована згідно заяви на реквізити СТО ФОП ОСОБА_5 16.09.2020 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІГ» частково виконала свої зобов`язання та сплатила страхове відшкодування у розмірі 36634,13 грн. без згоди ОСОБА_1 на такий розмір страхового відшкодування. Позивачка не погодилась із розміром страхового відшкодування та представник позивачки 01.03.2021 року направив скаргу до Національного банку України та попрохав надати документи на підставі яких було визначено розмір матеріального збитку. Згідно відповіді Національного банку України від 09.04.2021 року встановлено, що страховик перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 36634,13 грн. (платіжне доручення від 16.06.2020 року № 3P094093). Розмір страхового відшкодування Страховиком визначено на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 21343 від 09.09.2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит». Вказаним звітом визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику «Кіа Ceed», д.р.н. НОМЕР_2 , складає 36634,13 грн. (з врахуванням ПДВ на складові). Одночасно Національний банк України зазначив, що рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Копію звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» № 21343 від 09.09.2020 року НБУ не надіслав. 01.03.2021 року представником позивачки було повторно направлено до ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІТ» запит щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування. Листом від 02.03.2021 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІТ» повідомила про те, що надання копій документів Законом України не передбачено, а ознайомитися з документами по справі можна в Дніпропетровській обласній дирекції ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІТ» за адресою: вул. Старокозацька, буд.7, м. Дніпро, 49000. Доплату страхового відшкодування відповідач не здійснив. Варто звернути увагу суду, що представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІГ», який особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб «Кіа Ceed», д.р.н. НОМЕР_2 та склав протокол огляду був оцінювач ОСОБА_6 , що підтверджується фотокопією складеного ним протоколу огляду транспортного засобу. В той же час, розмір матеріального збитку визначено на підставі Звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» № 21343 від 09.09.2020 року, що є порушенням ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пунктів 50, 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Не погодившись з позовними вимогами, представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Так, представником у відзиві вказано, що з метою визначення розміру вартості матеріального збитку транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням зносу відповідачем було замовлено проведення відповідних оцінювань в ТОВ «ЕАК «Фаворит». Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 21343 від 09.09.2020 року, що був складений ТОВ «ЕАК «Фаворит», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 36 634,13 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини. Сума страхованого відшкодування, у розмірі 36634,13 грн. була виплачена позивачу. Таким чином, страховиком було належним чином та у повному обсягу виконано обов`язки передбачені законом та виплачено суму страхового відшкодування.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представником надано заяву, в якій просив розгляд справи провести без їх участі. А позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з урахуванням висновку судової експертизи, а також судової експертизи у розмірі 9884,74 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що 20.07.2020 року о 16 год. 07 хв., в м. Дніпро, Чечелівський район, на вул. Академіка Богомольця, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_1 виїхав на перехрестя, регульоване з вул. Павлова на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з транспортним засобом «KIA CEED», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вулиці Павлова на зелений сигнал світлофору.

Як вбачається з постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2020 року по справі № 204/4818/20 винуватцем ДТП було визнано водія ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , водія автомобіля «ГАЗ 3302», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" згідно полісу ЕР/161064590.

Про дану дорожньо-транспортну пригоду повідомлено ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с. 14). У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм, що визначені у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання страхового відшкодування, позивач звернулася до ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" із повідомленням про ДТП, а згодом і заявою про виплату страхового відшкодування.

Сторонами не заперечується, що ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило 36634,13 грн. страхового відшкодування.

Однак, позивачка не погодилася з визначеним ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розміром страхового відшкодування.

На підтвердження своїх позовних вимог до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивачкою надано висновок судового експерта № 3608/20/20 від 19 серпня 2020 року, автотоварознавчої експертизи складаного ОСОБА_7 , що був підготований для подання до суду, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки «Kia Ceed» з номерним знаком НОМЕР_2 становить 44 588,15 гривень; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Kia Ceed» з номерним знаком НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП, складає 44 588, 15 грн. (а.с. 20-31).

Відповідачем подано до суду звіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. №21343 від 09.09.2020 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «Kia Ceed», д.р.н. НОМЕР_3 станом на 06.08.2020 року дорівнює 36 634,13 грн. (а.с. 120-134).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (стаття 990 ЦК України).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

У зв`язку з розбіжностями в поданих сторонами звітах, а також на клопотання представника позивача, суд призначав по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Так, відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №661-22 від 10.05.2020 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що розмір збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля Kia Ceed. реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 20.07.2020 року, за цінами, які діяли на час пошкодження, за вихідними даними "Висновку експерта №3608/20/20" від 19.08.2020, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. (т. 1, а.с. 20 - 51) складає сорок чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять гривен 15 копійок. Розмір збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля Kia Ceed, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 20.07.2020 року, за цінами, які діяли на час пошкодження, за вихідними даними "Звіту №21343" від 09.09.2020 року, складеного оцінювачем ОСОБА_8 складає тридцять чотири тисячі вісімсот тридцять чотири гривні 73 копійок. (т. 1, а.с. 120 - 142).

Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема наявні в матеріалах справи висновки щодо визначення вартості матеріального збитку, суд не бере до уваги наданий відповідачем звіт №21343 від 09.09.2020 року про оцінку автомобіля Kia Ceed, реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість матеріального збитку, оскільки такий спростований наданим позивачем висновком судового експерта № 3608/20/20 від 19 серпня 2020 року, вартість матеріального збитку становить 44 514,15 грн. та який підтверджений висновком Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №661-22 від 10.05.2022 року.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що наданий відповідачем звіт №21343 від 09.09.2020 року про оцінку автомобіля марки Kia Ceed, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складений оцінювачем ОСОБА_8 не містить підтвердження про фаховість та кваліфікацію вказаного оцінювача саме щодо напряму визначення розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу.

Враховуючи наведене, положення статей 12, 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.133 ЦПК України, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ПАТ«УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суми недоплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню у розмірі 7880,02 грн, оскільки вищевказаним висновком Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №661-22 від 10.05.2022 року підтверджено збитки у розмірі 44514,15 грн., а не у розмірі 44588,15 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» понесені витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 1600,00 грн. та витрати понесені позивачкою на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 8494,65 грн.

Також, встановивши, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» належним чином не виконало зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі, тому наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 3 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У зв`язку з чим доводи сторони позивача в цій частині підставні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.06.2017 року № 6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, у п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, у межах задоволених позовних вимог, з урахуванням того, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» отримав заяву про страхове відшкодування 03.08.2020 року, на користь позивачки за період з 04.11.2020 року по 30.04.2021 рік підлягають стягненню: 3% річних в розмір 115,18 грн., пеня в розмір 479,52 грн. Щодо інфляційних вимог, суд вказує, що ним було здійснено перерахунок інфляційних втрат, яка становить 559,33 грн., у межах задоволених позовних вимог, за період з 04.11.2020 року по 30.04.2021 рік, проте суд не може вийти за межі позовних вимог, у зв`язку з чим, підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 505,37 грн.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивачки надано: копію договору про надання правової допомоги від 30 квітня 2021 року; копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 30 квітня 2021 року; копію акту передачі-приймання виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 30 квітня 2021 року; копію квитанції від 28.05.2021 року про сплату 5100,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивачки підлягає стягненню 5100 грн. 00 коп. в якості відшкодування судових витрат.

Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено на користь позивачки 908,00 грн., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 22, 1166, 1188 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про стягнення недоплаченого страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 7880,02 грн., пеню в розмірі 479,52 грн., 3% річних в розмірі 115,18 грн., інфляційні втрати в розмірі 505,37 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1600,00 грн., витрати пов`язанні з проведенням експертизи в розмірі 8494,65 грн., судовий збір в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7727,50 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24175269, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44.

Суддя В.В. Самсонова