справа № 207/1299/22
№ провадження 2/208/449/23
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді - Івченко Т.П.,

секретаря судового засідання Оніщук Д.Р.,

за участі:

представників позивача - Кам`янської міської ради Тарасюка О.Л., Змітріченко Ю.П.,

відповідача № 1 ОСОБА_1 ,

представника відповідача № 2 ОСОБА_2 адвоката Тютюнник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області заяву представників Кам`янської міської ради Тарасюка О.Л., Змітріченко Ю.П., заяву представника відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвоката Тютюнник О.В. про вжиття по відношенню до відповідача № 1 ОСОБА_1 заходів процесуального примусу, шляхом накладення штрафу,

в с т а н о в и в :

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу».

В судовому засіданні представники Кам`янської міської ради Тарасюк О.Л., Змітріченко Ю.П., представник відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвокат Тютюнник О.В. заявили про про вжиття по відношенню до відповідача № 1 ОСОБА_1 заходів процесуального примусу, шляхом накладення штрафу, з підстав зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

В обґрунтування зазначеної позиції зазначив, що внаслідок процесуальної поведінки відповідача № 1 ОСОБА_1 за період провадження у справі відповідач здійснює дії на затягування судового розгляду, звертаючись із безпідставними і необґрунтованими заявами про відвід суддям, внаслідок чого справа передана з Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, так як всі судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області були відведенні. Вже в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області втретє відповідачем ОСОБА_1 заявлений був відвід головуючому судді. Всі відводи заявлені ОСОБА_1 є надуманими і не мають під собою жодного обґрунтування, та подаються з підстав її незгоди із процесуальними рішеннями, діями, що є зловживанням прав і прямо впливає на неможливість здійснити розгляд справи. А тому просять застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Відповідач ОСОБА_1 під час судового засідання зазначила про незгоду з такою заявою, заявив про наявність у неї прав які визначені як ЦПК України, так і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що надає їй право на зверненні із заявами про відвід. Зазначив, що вона обізнана із ч. 4 ст. 36 ЦПК України, та добре знає ЦПК України, а тому і зверталася із заявами про відвід суддів тому як не була згода з їх процесуальними рішеннями.

Заслухав учасників справи, дослідив фактичні підстави та обґрунтування заяви сторони позивача і відповідача № 2, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Крім того, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За приписами частини першої, пункту 2 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина друга статті 44 ЦПК України).

Судом враховується, що стороною відповідача № 1 ОСОБА_1 під час провадження у цивільній справі № 207/1299/22 неодноразово подавалися заяви про відвід суддів, що встановлено з наступного.

Так, 13 червня 2022 року ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скиба С.А. відкрито провадження по справі, та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 42).

18 липня 2022 року через систему «Електронний суд» відповідачем № 1 ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скиби С.А. (т. 1 а.с. 64-78).

20 липня 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задоволено заяву відповідача № 1 ОСОБА_1 про відвід судді Скиби С.А. (т. 1 а.с. 87-89).

21 липня 2022 року згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа № 207/1299/22 передана до провадження суду, у складі судді Погребняк Т.Ю. (т. 1 а.с. 90).

30 серпня 2022 року представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Погребняк Т.Ю. (т. 2 а.с. 26-28), із додатками до заяви (т. 2 а.с. 29-39).

31 серпня 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заява про відвід судді подана представником позивача задоволена, суддю Погребняк Т.Ю. відведено у справі (т. 2 а.с. 44-45).

01 вересня 2022 року згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа № 207/1299/22 передана до провадження суду, у складі судді Юрченко І.М. (т. 2 а.с. 50).

01 вересня 2022 року суддею Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко І.М. заявлено самовідвід (т. 2 а.с. 51).

01 вересня 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задоволено заяву про самовідвід від цивільної справи, судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко І.М. (т. 2 а.с. 52-53).

02 вересня 2022 року згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа № 207/1299/22 передана до провадження суду, у складі судді Бистровій Л.О.(т. 2 а.с. 54).

04 листопада 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Бистрової Л.О. (т. 3 а.с. 55-66).

08 листопада 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (т. 3 а.с. 68-70), заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Бистрової Л.О., задоволено.

08 листопада 2022 року згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа № 207/1299/22 передана до провадження суду, у складі судді Подобєд О.К. (т. 3 а.с. 72).

16 листопада 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Подобєд О.К. (т. 3 а.с. 93-96).

22 листопада 2022 року ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Подобєд О.К., заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Подобєд О.К. задоволено (т. 3 а.с. 98-100).

22 листопада 2022 року згідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями «призначення судді не відбулося. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Деталі наведені в лозі протоколу призначення». (т. 3 а.с. 101).

22 листопада 2022 року головою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скиба С.А. видано Розпорядження № 2 (т. 3 а.с. 105), за змістом якого: відповідно до ч. 1 , 4 ст. 31, ч. 4, 7 ст. 40 ЦПК України, після задоволення відводів (самовідводів) та з підстав неможливості утворити новий склад суду, оскільки суддям заявлено відвід та самовідвід, надсилається до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як найбільш територіально наближеного, цивільну справу № 207/1299/22 провадження № 2/207/758/22.

На виконання ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області надано інформацію щодо реєстраційного обліку за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 106).

06 грудня 2022 року цивільна справа № 207/1299/22 за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу», прийнята до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2022 року (т. 4 а.с. 1), справа розподілена і передана у провадження складу суду головуюча суддя Івченко Т.П..

За періоод з 06 грудня 2022 року по 15 березня 2023 року, відповідачем ОСОБА_1 тричі подано заяву про відвід судді Івченко Т.П., з підстав її незгоди із процесуальними рішеннями судді, які залишені без задоволення.

Крім того, як зазначено відповідачем № 1 ОСОБА_1 вона обізнана із приписами ЦПК України, в тому числі із ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Так, згідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 під час розгляду заяви про застосування до неї заходів процесуального примусу заявленого стороною позивача і стороною відповідача № 2, фактично підтверджено, що будучи обізнаною з приписами ЦПК України, в тому числі і з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, а саме що її незгода з процесуальними рішеннями судді, рішенням не може бути підставою для відводу, нею здійснення дії на подання тричі заяви про відвід судді з зазначених підстав, які після обізнаності з наслідками розгляду таких заяв, були підтримані і в подальшому ОСОБА_1 під час судового засідання.

Крім того, судом враховується, що під час провадження по справі, відповідачем ОСОБА_1 також було заявлено про відвід секретаря судового засідання яке 28 лютого 2023 року відповідачем ОСОБА_1 було подано через систему «Електронний суд», та яка була розглянута 01 березня 2023 року шляхом постановлення ухвали, проте відповідач повторно, з підставами заявленого повторно відводу секретарю судового засідання Оніщук Д.Р. які вже були предметом розгляду суду, звернулася і підтримала його.

Такі процесуальні дії відповідача № 1 ОСОБА_1 прямо впливають на строки розгляду справи, та враховуючи що як зазначає ОСОБА_1 вона обізнана з приписами ЦПК України, свідчить про зловживання нею своїми процесуальними правами.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Одночасно, застосовуючи відповідно ЦПК України, статтю 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи процесуальну поведінку відповідача № 1 ОСОБА_1 , яка прямо впливає на строки розгляду справи, суд вважає заяву представників Кам`янської міської ради Тарасюка О.Л., Змітріченко Ю.П., заяву представника відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвоката Тютюнник О.В. про вжиття по відношенню до відповідача № 1 ОСОБА_1 заходів процесуального примусу, шляхом накладення на неї штрафу, такою що узгоджується із приписами ст..ст. 143, 144, п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, та підлягає задоволенню, шляхом накладення на відповідача ОСОБА_1 штрафу у мінімальному розмірі визначеному ч. 1 ст. 148 ЦПК України, який підлягає стягнення в дохід державного бюджети з відповідача № 1, а саме у розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 копійок.

На підставі вище зазначеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 143, 144, п. 2 ч. 1 ст. 148, 258-260 ЦПК України,

постановив:

Заяву представників Кам`янської міської ради Тарасюка О.Л., Змітріченко Ю.П., заяву представника відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвоката Тютюнник О.В. про вжиття по відношенню до відповідача № 1 ОСОБА_1 заходів процесуального примусу, шляхом накладення штрафу, - задовольнити.

Застосувати до відповідача № 1 ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді штрафу, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 148 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 в дохід державного бюджету штраф у розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 копійок.

Згідно до ч. 4 ст. 148 ЦПК України, ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом її подання протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івченко Т. П.