Справа № 209/1421/22
Провадження № 2/209/188/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання - Лєсової А.О.,

представника позивача - адвоката Кущ Л.О.,

представника відповідача адвоката Дудник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської Ради, Третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Дніпро), про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

28.07.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24 березня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 992, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , була придбана її дідусем ОСОБА_3 , з яким бабуся перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1970 року. В ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_3 07 квітня 1998 року в реєстровій книзі 200, за реєстраційним номером 23138. Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дружина, яка є її бабусею, ОСОБА_2 , звернулась до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області нині Кам`янський районний нотаріальний округ Дніпропетровської області) Геращенко Г.В. із заявою про прийняття спадщини, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Їх єдиний син її батько, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звертався. Єдиною спадкоємицею, яка звернулась до нотаріальної контори, заявивши права спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_3 , була бабуся - ОСОБА_2 , але юридично оформити свої спадкові права вона не встигла. Зазначає, що після смерті бабусі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 , у встановленому законом порядку вона звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Г.В. із заявою про прийняття спадщини, так як її батько, а єдиний син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , із заявою про прийняття спадщини не звертався, бажаючи, щоб спадщину прийняла вона одноособово. Надавши нотаріусу необхідний пакет документів, вона очікувала отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, але приватний нотаріус Геращенко Г.В. повідомила їй, що на спадкову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 накладено арешт Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) та порекомендувала звернутись до виконавчої служби для вирішення питання зняття арешту. 03 лютого 2022 року вона звернулась до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, де 11 лютого 2022 року отримала відповідь за №4572/04 про те, що, дійсно, на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у період з 09 березня 2011 року по 25 листопада 2014 року перебувало виконавче провадження №25300544 з виконання наказу №40/171, виданого 14 грудня 2010 року Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської Ради суми боргу за оренду приміщення у загальному розмірі 9337,49 грн. Зазначене виконавче провадження було завершено державним виконавцем 25 листопада 2014 року. Повторно виконавчий лист до відділу не надходив. Більш детальної інформації стосовно того, чому не був знятий арешт, надати не змогли, оскільки виконавче провадження було знищено, у зв`язку із закінченням передбаченого законодавством терміну його зберігання. Таким чином, захистити свої інтереси спадкоємця вона може тільки шляхом звернення до суду із заявою про зняття арешту з майна, який не був знятий виконавчою службою при закінченні виконавчого провадження. У зв`язку з тим, що правонаступником ліквідованого Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської Ради є Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської Ради, вона звернулася з даним позовом до зазначеного органу місцевого самоврядування. На підставі викладеного, позивач просить суд: зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) по виконавчому провадженню №25300544 з виконання Наказу №40/17, виданого Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської Ради суми боргу у загальному розмірі 9337,49 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 серпня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2023 було відмовлено відповідачу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської Ради у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі від 30.08.2022 р., а також закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кущ Л.О. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідача Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської Ради Дудник О.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав 01.09.2022 через канцелярію суду від представника відповідача Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської Ради Губського Д.В. надійшов відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Так на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в рамках виконавчого провадження № 25300544 з виконання наказу № 40/171, виданого 14 грудня 2010 року Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради суми боргу за оренду приміщення у загальному розмірі 9337, 49 грн. Дане виконавче провадження було завершено державним виконавцем 25 листопада 2014 року. Повторно виконавчий лист до відділу не надходив. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 28.12.2012 № 621-30/УІ «Про структуру виконавчих органів Дніпродзержинської міської ради, загальну чисельність апарату міської ради та її виконавчих органів», Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради шляхом приєднання перейменовано на Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради. Вказує, що за змістом положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України. Зазначає, що Правова позиція Відповідача узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.09.2019 у справі №607/3894/17. Тож зважаючи, що виконавче провадження в рамках якого накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 було завершено, з огляду на роз`яснення Верховного Суду, Позивач не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки законом встановлений інший порядок вирішення даного питання, а саме, шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України. На підставі викладеного, представник відповідача просить суд: у задоволенні позовних вимог, висунутих за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради про скасування арешту майна відмовити в повному обсязі.

13.09.2022 через канцелярію суду представник відповідача Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської Ради Губський Д.В. надав клопотання про закриття провадження у справі виходячи з наступного. У відповідності до пункту 4 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна згідно зі статтею 15 ЦПК, статтями 1,12 Господарського процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Тож зважаючи на предмет спору, беручи до уваги, що відповідачем є юридична особа публічного права, з огляду на норми права та пункт 4 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», Відповідач вважає, що справа № 209/1421/22 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. На підставі зазначеного, просить суд: закрити провадження у справі № 209/1421/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради про скасування арешту майна.

27.09.2022 через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якому вказала свої пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Вважає, що відповідач не урахував того, що, згідно ст. 447 ЩІК України, право звернутись до суду із скаргою на дію чи бездіяльність виконавця, мають сторони виконавчого провадження. Позивач зазначає, що вона не є стороною виконавчого провадження, відповідно, не має права оскаржити дії чи бездіяльність виконавця. Звертається до суду із позовом про зняття арешту, як особа, яка претендує на спадкове майно. ЇЇ право на прийняття спадщини ніким не оскаржується і визнавати право власності в судовому порядку вона не має правових підстав. Зняття арешту за відсутності законних підстав для його залишення, дозволить нотаріусу виконати необхідні нотаріальні дії по видачі їй свідоцтва про право власності в порядку спадкування. З урахуванням викладеного, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

11.10.2022 через канцелярію суду представник відповідача Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської Ради Губський Д.В. надав заперечення, в яких зазначив, що ознайомившись із правовою позицією викладеною в відповіді на відзив, сторона захисту вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Позивач аргументуючи свою правову позицію зазначає у відповіді на відзив, що згідно статті 447 ЦПК України, право звернутися до суду зі скаргою на дію чи бездіяльність виконавця мають сторони виконавчого провадження. Так як Позивач не є стороною виконавчого провадження, на її думку вона не має права оскаржити дії чи бездіяльність виконавця. Однак Відповідач не погоджується з позицією Позивача, оскільки предметом спору є арешт квартири державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в рамках виконавчого провадження № 25300544 з виконання наказу № 40/171, виданого 14 грудня 2010 року Господарським судом Дніпропетровської області, через заборгованість ФОП ОСОБА_3 перед Управлінням капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради за оренду приміщення у загальному розмірі 9337, 49 грн. Виходячи зі змісту позовної заяви дане виконавче провадження було завершено державним виконавцем 25 листопада 2014 року. Вважає, що зняття арешту з майна проводиться державним виконавцем паралельно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа із зазначенням про це в такій постанові. Так як державний виконавець паралельно з поверненням виконавчого провадження не зняв арешт з квартири АДРЕСА_1 , такі дії (бездіяльність) повинні бути оскаржені, шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України. Виходячи зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_3 є стороною виконавчого провадження та батьком Позивача, яка через не зняття арешту державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не може вступити в спадщину. Тобто Позивач є заінтересованою особою, яка є донькою, правонаступником, боржника. Таким чином Позивач будучи заінтересованою особою, правонаступником, боржника має повне право та підстави звернутися до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність виконавця відповідно до розділу VII ЦПК України. Крім того як зазначалося вище, Позивач звернулася до суду оскільки через не зняття арешту державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з квартири вона не може вступити в спадщину. Тобто цей факт свідчить про те, що на момент звернення до суду Позивач не є власником квартири. Так як Позивач не надала до суду доказів, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , то остання не має права звертатися до суду з позовом про зняття арешту з такої квартири. Тож позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та не правомірними, а отже не підлягають задоволенню в повному обсязі. Як вбачається із змісту відповіді на відзив, правова позиція Позивача є необґрунтованою. Тож позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням викладеного вище, просить суд: долучити до матеріалів справи дані заперечення, врахувати їх при ухваленні судового рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24 березня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 992, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , була придбана дідусем позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , з яким бабуся позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1970 року (а.с.16).

Згідно листа ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 08.10.2011 № 949, вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_3 07 квітня 1998 року в реєстровій книзі 200, за реєстраційним номером 23138.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13), його дружина, яка є бабусею позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернулась до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області нині Кам`янський районний нотаріальний округ Дніпропетровської області) Геращенко Г.В. із заявою про прийняття спадщини, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Їх єдиний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є батьком позивачки, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 не звертався. Єдиною спадкоємицею, яка звернулась до нотаріальної контори, заявивши права спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_3 , була бабуся позивачки - ОСОБА_2 , але юридично оформити свої спадкові права вона не встигла.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 19 серпня 2021 року, звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Г.В. із заявою про прийняття спадщини.

01.03.2022 року приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Геращенко Г.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняла, але не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно існує обтяження - арешт, який накладений на майно ОСОБА_3 на підставі постанови Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського міського УЮ Дніпропетровської області (а.с.17).

03 лютого 2022 року Позивач звернулась до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

Згідно листа Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро), який було видано позивачу ОСОБА_1 відповідь на заяву від 03.02.2022 та зареєстрований під номером 838 щодо зняття арешту з нерухомого майна встановлено, що на примусовому виконанні у відділі у період з 09.03.2011 по 25.11.2014 перебувало виконавче провадження №25300544 з виконання наказу №40/171 виданого 14.12.2010 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради суми боргу у загальному розмірі 9337,49 грн. Зазначене виконавче провадження було завершено державним виконавцем 25.11.2014.Повторно, виконавчий лист до відділу не надходив. З приводу надання іншої, більш детальної, інформації щодо виконавчого провадження повідомляємо, що матеріали виконавчого провадження №25300544 з виконання наказу №40/171 виданого 14.12.2010 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради суми боргу у загальному розмірі 9337,49 грн. знищені відповідно до п.2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, зареєстрованого в МЮУ 08.06.2017 за №699/30567, у зв`язку із закінченням передбаченого законодавства терміну його зберігання, на підставі розпорядчого документу керівника відділу ДВС. За приписами чинного законодавства України про виконавче провадження, вчинення будь-яких виконавчих дій по завершеному провадженню не здійснюється. Підстави для вжиття заходів, передбачених ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутні» (а.с.18).

У своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що наявність арешту на майно спадкодавця ОСОБА_2 перешкоджає їй, як спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно, яке вона (онука) успадкувала після смерті своєї бабусі ОСОБА_2 та стало підставою для відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України, (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу (ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України).

Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена ст. ст. 1258, 1261-1255 ЦК України.

В силу положень ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частини 1 статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Таким чином, позивач набув права на спадщину, до складу якої входить: квартира АДРЕСА_1 .

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги про зняття арешту з нерухомого майна, належного спадкодавцеві ФОП ОСОБА_3 , який накладений державним виконавцем під час здійснення виконавчих проваджень, тим, що такий арешт перешкоджає їй в оформленні спадкових прав.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві.

В силу частини 5 статті 47 цього Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Судом встановлено та матеріали справи не містять інформації щодо повторного пред`явлення відповідачем наказу № 40/171-10 від 14.12.2010 р., виданого Господарським судом Дніпропетровської області про примусове стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради боргу у сумі 9337,49 гривень до виконання за життя спадкодавця.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.1281 ЦК України у редакції, чинній на час відкриття спадщини, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачем з вимогою до спадкоємців в порядку та у строки, визначені ст.1281 ЦК України.

Підставою подання позову у справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч.1 ст. 317 ЦК України, - права розпорядження майном.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі 755/6302/19 (провадження № 61-11244св20).

Судом встановлено, що позивач не є стороною виконавчого провадження, тому її право підлягає захисту в порядку позовного провадження, шляхом подання позову. Оскільки відсутні підстави для залишення арешту, накладеного на спадкове майно, вимог до спадкоємців відповідачем не пред`являло, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у порядку частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 13, 77-80, 259, 263 -265, 354 ЦПК, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської Ради (, адреса: вул. Москворецька, 14, м.Кам`янське, Дніпропетровська область, 51900), Третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Дніпро) (; адреса: пр. Перемоги, 63, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51937), про зняття арешту з майна, задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , накладеного у виконавчому провадженні № 25300544 з примусового виконання наказу № 40/171-10 від 14.12.2010 р., виданого Господарським судом Дніпропетровської області про примусове стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь Управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради боргу у сумі 9337,49 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту судового рішення 09 березня 2023 року.

Суддя Т.О. Решетник