Єдиний унікальний номер 725/939/23
Номер провадження 2/725/122/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Нестеренко Є.В., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення коштів за борговою розпискою,-

В С Т А Н О В И В :

10.02.2023 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці подана позовна заява ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за борговою розпискою.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за борговою розпискою залишено без руху, так як її подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України. Водночас позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, терміном 5 днів з дня отримання даної ухвали, а в разі не усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

24.02.2023 року позивач подав заяву про надання відстрочки для сплати судового збору, до отримання судом довідки про зареєстроване місце проживання відповідачки та визначення підсудності справи.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.03.2023 року позивачу відмовлено в задоволення заяви про надання відстрочки для сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі від 14.02.2023 року терміном 5 днів з дня отримання ухвали(сплатити судовий збір чи звернутись із клопотанням про відстрочку сплати судового збору повторно, надавши відповідні докази),

Позивач 01.03.2023 року отримав копію ухвали шляхом відправлення на електронну пошту зазначену у позові, про що є відмітка у матеріалах справи «про доставку електронного листа».

10.03.2023 року позивач подав заяву про надання розстрочки для сплати судового збору, посилаючись на аналогічні обставини викладені у попередній заявіпро надання відстрочки для сплати судового збору.

Розглядаючи зазначену заяву суд керується наступним.

Частиною другою ст. 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за звернення фізичною особою до суду з позовною заявою майнового характеру розмір судового збору станом на день подання позовної заяви становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику ЄСПЛ (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Шишков проти Росії» вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про розстрочку сплати судового збору з посилання на отримання довідки про зареєстроване місце проживання відповідача та відсутність підстав для розстрочки сплати судового збору.

Таким чином позивач надав заяву без усуненням вказаних судом недоліків у позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ч. 3 ст. 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання розстрочки для сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення коштів за борговою розпискою - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького Апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом п`ятнадцяти днів з часу її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко