Справа № 517/125/23
Провадження № 2/517/45/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 рокусмт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гончар І.В., при секретарі Заболотній Л.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника Органу опіки та піклування Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області - Абраменко Н.М.,

розглянувши у судовому засідані цивільну справу за позовом адвоката Твердохліба Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Твердохліб В.Ю. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з липня місяця 2020 року він спільно проживав з відповідачкою без реєстрації шлюбу, як сім`я. Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка - ОСОБА_4 . Позивачем за згодою відповідачки місце проживання дитини було зареєстроване за адресою їх постійного проживання: АДРЕСА_1 . З січня 2022 року по теперішній час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Сторони почали проживати окремо, а малолітня дитина залишилася проживати з позивачем. Позивач переконаний, що дитина повина проживати разом з ним.

В судовому засідані представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Крім того позивач зазначив, що він проходить службу в ЗСУ. Коли він іде на службу, то з дитиною залишається його мама.

Також, представник позивача в судовому засідані зазначив, що позивачу для того щоб його не перевели до зони бойових дій йому потрібно вирішити в судовому порядку місце проживання його малолітньої дитини разом із ним.

Відповідач в судовому засідані проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила їх задовольнити.

Представник Органу опіки та піклування Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області в судовому засідані позовні вимоги підтримує, але зауважила що до Служби у справах дітей Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області на час звернення до суду ніхто із заявами про визначення місця проживання малолітньої дитини не звертався.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07.09.2021 року виданим Захарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 27.02.2023 року - позивач проживає разом із малолітньою донькою у власному будинку, але в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач має власне житло.

Також, в акті обстеження матеріально-побутових умов від 27.02.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 - військовослужбовець і отримує заробітню плату 14 000 грн., але в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність доходів у позивача.

В судовому засіданні позивач зазначив, що проходить службу в ЗСУ, але з копії військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 вбачається, що 25.02.2022 року його було знято з обліку військовозобов`язаних. Тому суду не зрозуміло де насправді працює позивач і чи має можливість матеріально забезпечувати свою малолітню дитину.

В матеріалах справи наявний висновок Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 7 від 12.04.2023 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком ОСОБА_1 .. Але суд не бере його до уваги, як доказ, тому що вищевказаний висновок повинен бути виданим Органом опіки та піклування Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області.

В позовній заяві позивач вказав, що малолітня дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади малолітня ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання, звернення до органу опіки та піклування з цього приводу, засідання комісії та надання висновку з вказаного питання.

При цьому, той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

Cуд бере до уваги те, що між позивачем та відповідачем не має спору про місце проживання їхньої малолітньої дитини. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша та четверта статті 12 ЦПК України).

Оскільки, у дитини зареєстроване місце проживання разом із батьком, яке ніким не оспорюється і вимоги позивача не стосуються зміни місця проживання дітини, то суд вважає, що в даному випадку між сторонами відсутній спір, який підлягає захисту в судовому порядку.

Крім того, із пояснень та заяви відповідачки слідує, що вона не заперечує проти того, щоб її дитина проживала разом з батьком.

А тому, суд, беручи до уваги вищенаведені обставини та докази, приходить до переконання, що в задоволенні позову про визначення місця проживання дитини слід відмовити.

На підставі ст.ст.18,19, 141,161,171 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про визначення місця проживання малолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 травня 2023 року.

Суддя: І.В. Гончар