РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/65/23

Провадження №2/458/63/2023

Сторони в справі:

позивач ОСОБА_1

відповідачка ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

17.01.2023 ОСОБА_1 подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати їх шлюб, який зареєстрований 22.01.2013 ВДРАЦС Турківського РУЮ Львівської області, актовий запис № 02.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 22.01.2013 він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у них не склалося, через те, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, не працює, бродяжить, на алкоголь виміняла усе цінне майно з дому, свідком чого стає їхній син, що негативно впливає на нього та шкодить його здоров`ю. З грудня 2022 спільно не проживають, не ведуть спільного господарства. У них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить їх шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 02.03.2023 відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов визнає.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

22.01.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис за № 02, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.01.2013.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім.

Як видно з довідки №181 виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 13.01.2023 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано 4 осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в позовній заяві вказав, що його шлюб з відповідачкою є формальним, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам їх сина.

Відповідачка вказаних в позовні заяві обставин та підстав позову не заперечила, відзив не подала.

Вирішуючи сімейний спір, суд виходить з таких норм закону та мотивів.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі.

Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідачка 24.03.2023 подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала.

З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, наполягали на розірванні шлюбу, про що подали письмові заяви, наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя.

Відтак, беручи до уваги те, що визнання відповідачкою позову не порушує закону, прав свобод чи інтересів інших осіб, тому є законні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги те, що відповідачка визнала позов, про що подала письмову заяву до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн. Решта 50% суми судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 206, 258, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 22.01.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 02.

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду згідно з квитанцією № 95 від 17.01.2023, що становить 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 адреса: АДРЕСА_2 ).

Рішення суду складено та підписано 27.03.2023.

Суддя О.І. Кшик