Провадження № 2/369/939/23
21.03.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ковальчук Л.М.,
за участю секретаря Магеррамової Н.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Києві цивільну справу за позовом Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, -
У жовтні 2021 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом.
Ухвалою від 23.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 26.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином.
Третя особа Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Батьки несуть відповідальність за виховання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Згідно положення статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.
Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.09.2020 року, актовий запис № 2210.
05.04.2021 року до служби у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області надійшов лист-повідомлення служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про те що за адресою: АДРЕСА_2 , в родині баби ОСОБА_4 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виявлена малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поміщена на підставі Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку до КНП «Іртиська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області. Неповнолітня мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від виховання сина, проживає зі своїм батьком, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Матері дитини ОСОБА_2 та дідусю дитини ОСОБА_3 було повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в КНП «Іртиська центральна міська лікарня» та запропоновано забрати дитину додому. Мати і дідусь відмовилися забрати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з лікарні про, що написали відповідні заяви від 09.04.2021 року.
13.04.2021 року був складений Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я про те що в КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» виявлена дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в закладі 12 днів. Мати ОСОБА_2 та дідусь ОСОБА_3 відмовилися забрати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з лікарні.
01.06.2021 року до служби у справах дітей Білогородської сільської ради був запрошений дідусь ОСОБА_3 , якому було запропоновано забрати онука з Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». ОСОБА_3 була написана заява про те що він відмовляється забрати свого онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дитячого будинку.
Рішенням виконавчого комітету Білогородької сільської ради Бучанського району малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 червня 2021 року був влаштований під опіку.

Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Стаття 167 Сімейного кодексу України покладає на суд обов`язок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приймаючи до уваги Висновок виконавчого комітету Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 22.09.2021 року за № 131/2, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого ухилення від виховання та утримання дитини, відсутності бажання на виконання батьківських обов`язків, на спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, відсутності прояву інтересу до внутрішнього світу дитини та створення умов для отримання дитиною освіти, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов органу Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських правпідлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 167, 171, 180, 24, 246 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області: Київська область, с.Білогородка, вул.Володимирська,33, .

ОСОБА_2 , в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 .

Служба у справах дітей Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області: Київська область, смт.Коцюбинське, вул.Доківська,2.

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК