Справа № 189/261/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.03.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області:

в складі головуючого судді Редько О.В.

при секретарі Корховій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Покотило Д.Ю. звернулася до суду із цивільним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та розірвання договору, а саме: просила стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки в натуральній формі за 2022 рік у розмірі: 3500 кг пшениці, 300 кг соняшника, 50 кг цукру, 50 кг борошна, а також розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:101:0880 від 11 січня 2018 року, дата та час державної реєстрації іншого речового права 15.01.2018 року, номер запису 24453937, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 39276021 від 19.01.2018 року, припинити право оренди фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 шляхом скасування державної реєстрації іншого речового права від 15.01.2018 року, номер запису 24453937, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 39276021 від 19.01.2018 року, та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2147,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позов мотивований тим, що 11 січня 2018 року між ОСОБА_1 , Орендодавець, з одного боку, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , Орендар, з іншого боку, укладено договір оренди земельної ділянки. Згідно предмету договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, площею 5,1600 га, в тому числі: рілля 5,1600 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:101:0880. Розділом 4 договору визначено порядок сплати орендної плати за земельну ділянку. Відповідно п.4.1 договору за кожен рік використання землі Орендар виплачує орендну плату в грошовій формі в розмірі, що становить не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Сплачується орендна плата до 31 грудня кожного року дії договору оренди. За узгодженням сторін, при виплаті орендної плати в натуральній формі вона дорівнює: 3500 кг пшениці, 300 кг соняшника, 50 кг цукру, 50 кг борошна, підвіз питної води один раз на квартал. Позивач вважає, що він в повному обсязі виконав свої зобов`язання, передбачені договором, передав земельну ділянку відповідачу, дата та час державної реєстрації іншого речового права 15.01.2018 року, строк дії договору оренди 7 років, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 39276021 від 19.01.2018 року, підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №111144765 від 19.01.2018 року. Починаючи з 2020 року, відповідач перестав виконувати свої зобов`язання за договором з передачі орендної плати. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року по справі № 189/518/22 цивільний позов ОСОБА_1 до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки задоволено повністю, стягнуто заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 11.01.2018 року за 2020 - 2021 роки в натуральній формі, у розмірі: 7000 кг пшениці, 600 кг соняшника, 100 кг цукру, 100 кг борошна. На сьогодні Покровським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження та здійснюються дії по виконанню рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 по справі № 189/518/22. На дату подання позовної заяви про стягнення заборгованості, у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати, в тому числі, за 2022 рік. Заборгованість з орендної плати за 2022 рік в натуральній формі склала: 3500 кг пшениці, 300 кг соняшника, 50 кг цукру, 50 кг борошна. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Покотило Д.Ю. надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом №584 від 14.04.2016 року, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , спадщина якої складається з земельної ділянки площею 5,160 га, в межах згідно з планом розташованої на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №030062 ПК №577, виданого 02.01.2003 року Покровською райдержадміністрацією. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право- приватної власності на землю за №577. Кадастровий номер земельної ділянки: :01:101:0880 (а. с. 16). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 57705853, право власності на земельну ділянку площею 5,160 га, кадастровий номер :01:101:0880 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 21). 11.01.2018 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності, площею 5,160 га, що розташована на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:101:0880 (а. с. 7-9). Відповідно до п. 4.1 Договору за кожен рік використання землі орендар виплачує орендну плату в грошовій формі в розмірі, що становить не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Сплачується орендна плата до 31 грудня кожного року дії договору оренди. В разі неврожаю з природних причин (посухи, морозів, тощо) строк видачі орендної плати може бути продовжено орендарем до 31 березня наступного року, але не звільняє орендаря від обов`язку оплати орендної плати за даний період. Відповідно до абз. 1-4 п. 4.2. Договору орендна плата по бажанню Орендодавця може виплачуватись як у грошовій формі, так і у натуральному або відробітковому вираженні, в поєднанні різних форм орендної плати. У даному випадку номенклатура, кількість та вартість продукції, що поставляється Орендарем Орендодавцю у рахунок орендної плати, місце, умови, порядок і строки поставки, види відробіткової форми, обсяги, строки і місце виконання робіт та їх вартість, зазначаються в окремій угоді, яка щорічно до початку чергового року оренди укладається між Орендодавцем та Орендарем і є додатком до цього Договору. За узгодженням Сторін, при виплаті орендної плати в натуральній формі вона дорівнює: 3500 кг пшениці, 300 кг соняшника, 50 кг цукру, 50 кг борошна, підвіз питної води один раз на квартал. Відповідно до п.12.3 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою, рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та унаслідок випадкового знищення, пошкодження орендовано земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Так, відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально, відповідно до приписів ст. 14 Закону України «Про оренду землі». Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, істотні умови договору оренди землі, серед яких і орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ч.1 ст. ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання соронами обов`язків, передбчених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідачем ФОП ОСОБА_2 не надано доказів того, що ним виплачена орендна плата за 2022 рік позивачу ОСОБА_4 . На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення орендної плати в натуральній формі за 2022 рік, підлягає задоволенню, а саме: стягненню підлягає орендна плата, розмірі: 3500 кг пшениці, 300 кг соняшника, 50 кг цукру, 50 кг борошна. Крім того, судом достовірно встановлено, що відповідачем не було виплачено орендну плату ОСОБА_1 за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:101:0880 від 11.01.2018 року за 2020-2021 рр. Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року по справі № 189/518/22 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 11.01.2018 року за 2020 - 2021 роки в натуральній формі, винонано не було. Таким чином, невчасна виплата відповідачем орендної плати позивачу за три роки поспіль, свідчить про наявність систематичного порушення відповідачем взятих на себе за договором оренди зобов`язань щодо виплати орендної плати. Так, відповідно до частин третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 3 ст. 651 ЦК України). Стаття 611 ЦК передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких, за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК, належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, про що свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід урахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК. Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28.09.2016 у справі №6-977цс16 та від 12.12.2012 у справі №6-146цс12. У постанові ВС у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематичне невнесення орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематичне внесення орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові ВС від 02.05.2018 у справі №925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2021 року у справі №759/1788/18-ц (провадження №61-6083св19) зроблено висновок, що «договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частинами першою-другою статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бут змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона». Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Так, судом достовірно встановлено, що позивачем доведено істотне систематичне порушення умов спірного договору оренди земельної ділянки та його прав, оскільки відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконувалися, орендна плата, як зазначалось вище, своєчасно не сплачувалася, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, у визначений договором термін. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договору оренди земельної ділянки. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.01.2018 року, у реєстрі міститься запис про інше речове право на земельну ділянку загальною площею 5,16 га, кадастровий номер :01:101:0880, розташованої на території Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, вид іншого речового права право оренди земельної ділянки (а. с. 10). Оскільки, суд дійшов висновку про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 11.01.2018 року, то з урахуванням вищенаведеної норми права слід припинити інше речове право право оренди цієї земельної ділянки. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, судові витрати у розмірі 992,40 грн. слід покласти на відповідача. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги №101 від 23.05.2022 року та додаткової угоди №1 від 04.01.2023 року до договору про надання правової допомоги №101 від 23.05.2022 року у розмірі 5000,00 грн. Представником позивача з метою підтвердження витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката до матеріалів справи додано договір про надання правової допомоги №101 від 23.05.2022 року, додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої вартість послуг адвоката за правничу допомогу склала 5000,00 грн., сплачується в день підписання додаткової угоди, за попередньою домовленістю готівкою. За результатом наданих послуг складається акт надання послуг. Окрім того, до матеріалів справи долучений рахунок на оплату №3 від 04.01.2023 року, відповідно до якого замовник передав виконавцю гонорар у розмірі 5000,00 грн. Разом із тим, відповідач не скористався правом, наданим ч. 6 ст. 137 ЦПК України на доведення співмірності витрат та відповідно зменшення витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Відтак, з урахуванням пасивної позиції відповідача, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у заявленій сумі 5000,00 грн. Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 271-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та розірвання договору - задовольнити. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 11.01.2018 року за 2022 рік в натуральній формі, у розмірі: 3500 кг пшениці, 300 кг соняшника, 50 кг цукру, 50 кг борошна. Розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:101:0880 від 11 січня 2018 року, дата та час державної реєстрації іншого речового права 15.01.2018 року, номер запису 24453937, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 39276021 від 19.01.2018 року та припинити право оренди Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 шляхом скасування державної реєстрації іншого речового права від 15.01.2018 року, номер запису 24453937, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 39276021 від 19.01.2018 року. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок, а також витрати на правничу допомогу сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень). Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Редько

08.03.2023