УХВАЛА

15 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 161/12659/20

провадження № 61-17562св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (за первісним позовом), - ОСОБА_3 ,

розглянув заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення компенсації частини вартості відчуженого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 через адвоката Смоленського Д. П. звернулася до Верховного Суду із касаційними скаргами на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2021 року, постанови Волинського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, просила їх скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2022 року касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , поданими представником Смоленським Д. П. , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2021 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2021 року, постанови Волинського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення компенсації частини вартості відчуженого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, закрито. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану відмовлено. У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої представником Смоленським Д. П. , про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

У січні 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 561,96 грн у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, зокрема порядок його повернення, визначені Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до частини другої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Аналіз положень процесуального закону дає підстави для висновку про неможливість ототожнення понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження», з огляду на таке.

Підстави та наслідки закриття провадження у справі викладені у статті 255 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Водночас підстави для закриття касаційного провадження (як окремої стадії судового процесу) передбачені статтею 396 ЦПК України, а саме суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо:

1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги;

2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося;

4) після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом;

5) після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Наслідком закриття провадження у справі є відсутність рішення (його скасування), яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як наслідком закриття касаційного провадження - залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.

Отже, у разі закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не повертає судовий збір заявнику.

Аналогічні правові висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 820/4918/16, провадження № 11-42апп19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, провадження № 14-20цс22, ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі № 816/731/16, провадження № К/9901/9639/19, ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі № 201/2121/19, провадження № 61-6006св22, від 13 лютого 2023 року у справі № 648/3024/20, провадження № 61-5946св21.

Керуючись статтями 260, 396 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення компенсації частини вартості відчуженого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштіввідмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко