ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2023 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливе.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити місце проживання або перебування фізичної особи.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Положення Цивільного процесуальногокодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

У відповідності до ч.1 ст.8 ЦПК України, відповідач не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Згідно з ч.2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно відомостей Виконавчого комітету Фастівської міської ради від 13.03.2023 року № 06-23/1050, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Реєстрі Фастівської територіальної громади не значиться.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви, як зазначає позивач, останнє відоме місце проживання та реєстрації відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , однак письмових доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 СК України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із абз. 2-3 п. 3 Постанови Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 Сімейного кодексу України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Для розірвання шлюбу між подружжям, що не має неповнолітніх дітей, за рішенням суду позивач має вказати підстави, що унеможливлюють його розірвання у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Разом із цим, у позовній заяві не викладено обставин, які свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо розірвання шлюбу, зокрема, позивач не надає жодного письмового доказу про те, що він звертався до відповідача із вимогою подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу, чи було нею відмовлено в цьому, та що зумовило звернення до суду з цього приводу. Оскільки, у разі відсутності у шлюбі дітей та відсутності спору про розірвання шлюбу, шлюб підлягає розірванню в органах реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Як зазначає позивач, він є учасником бойових дій та має відповідне посвідчення, у зв`язку з чим має право на пільги при зверненні до суду, які передбачені п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». З огляду на це слід зазначити наступне.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №700/301/20, згідно з п. 13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їх прав. Статтею 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. 12, 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, встановлені п.13 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема, статус ветеранів війни-учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їх прав, пов`язаних винятково із статусом учасників бойових дій, і не поширюються із вимогами, що виходять за межі таких правовідносин, а отже, не стосуються соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є позивачем у вищевказаній справі, предметом позову якої є розірвання шлюбу, отже позов у цій справі не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.3 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення позивачем до суду складає 1073,60 гривень.

Таким чином, позивачем за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу має бути сплачено судовий збір.

Вказані недоліки заяви перешкоджають прийняттю судом рішення про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Соловей