Справа № 484/3450/22
Провадження № 2/484/110/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіраченко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Філатов Іван Леонідович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Філатова І.Л. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛЬТЕРНАТИВА» (далі - ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА») про розірвання договору оренди землі від 29.08.2017 та повернення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4594 га, кадастровий номер :06:000:1329.

Позов мотивований тим, що позивачці на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.06.2017 (справа 3 484/1556/17) на праві приватної власності належить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4594 га (кадастровий номер :06:000:1329), яка розташована в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 29.08.2017 між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ "АЛЬТЕРНАТИВА" було укладено договір оренди землі щодо вказаної вище земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар надану земельну ділянку прийняв у строкове платне користування строком на 49 років. Однак, протягом дії договору, відповідач систематично порушував його умови в частині своєчасної сплати орендної плати. Так, відповідач орендну плату за користування земельною ділянкою позивачці з моменту підписання даного договору по сьогоднішній день не виплачував. За таких обставин, у зв`язку із систематичним невиконанням умов договору оренди відповідачем, просить розірвати договір оренди, укладений 29.08.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ "АЛЬТЕРНАТИВА", номер запису про інше речове право № 23660872 у Державному реєстрі іншого речового права та зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку.

Ухвалою суду від 13.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторонам роз`яснено порядок подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу - копію позовної заяви з додатками.

25.11.2022 від представника відповідача адвоката Вялової І.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач позов не визнає та заперечує факт систематичної несплати позивачці орендної плати. На підтвердження заперечень проти позову представник відповідача адвокат Вялова І.М. надала суду розписку від 29.08.2017, написану позивачкою власноручно, про те, що остання отримала грошові кошти у сумі 3 000 доларів США (що на момент отримання коштів було еквівалентно 76 530 грн) в рахунок оплати їй відповідачем орендної плати за майбутні періоди (20 років оренди) користування земельної ділянки згідно спірного договору. Вказала, що позивачкою не доведено систематичну (два і більше випадків) несплату орендної плати за користування земельними ділянками та порушення орендарем умов договору оренди землі, у зв`язку з чим згідно положень ст. 32 Закону України "Про оренду землі", ч. 2 ст. 651 ЦК України відсутні підстави для розірвання договору оренди землі. Просила відмовити в задоволенні позову.

30.11.2022 від представника позивачки адвоката Філатова І.Л. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій останній вказав, що позивачкою надано суду відзив з порушенням строків його подання, передбачених ст. 178 ЦПК України. Крім того, зазначив, що нібито виплата ОСОБА_1 відповідачем орендної плати у доларах, про яку вказує відповідач, була здійснена без врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки та умов договору про виплату орендної плати. Вважає, що розписка про сплату позивачці 3 000 доларів США не є належним доказом на підтвердження виплати останній орендної плати за 2017-2022 роки, тому що згідно з інформацією з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 30.09.2022 орендна плата ОСОБА_1 за 2017-2022 роки не нараховувалася та не виплачувалася; податки з таких доходів не сплачувалися, що підтверджує факт несплати відповідачем позивачці орендної плати за вказані роки. Крім того, вказав, що відповідачем не виконувалися належним чином умови договору оренди землі щодо оранки присадибної ділянки, а умовами договору не передбачено виплату орендної плати на майбутнє. Просив позов задовольнити.

13.01.2023 представник відповідача адвокат Вялова І.М. надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що позивачка не заперечує того фактку, що нею дійсно була написана розписка від 29.08.2017 про отримання від відповідача суми 3 000 доларів США в рахунок орендної плати. У вказаній розписці позивачка зазначила, що вона не має ніяких претензій до відповідача щодо орендної плати відносно земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4594 га з кадастровим номером :06:000:1329 і що вона отримала орендну плату за неї на майбутнє. Щодо невиконання відповідачем, як орендарем, обов`язку про неоранку присадибної ділянки зазначила, що позивачка не надала суду доказів того, що вона володіє будь-якою присадибною ділянкою. Просила відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 16.01.2023 у вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник - адвокат Філатов І.Л. у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки надав через канцелярію суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі та без участі позивачки; позов підтримали та просили його задовольнити повністю.

Представник відповідача - адвокат Вялова І.М. у судове засідання не з`явилася, надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вирішуючи справу на основі наданих сторонами письмових доказів, враховуючи позиції сторін, викладені у наданих суду заявах по суті справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09. 06.2017 (справа № 484/1556/17) (а.с. 10) позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :06:000:1329 загальною площею 3,4594 га, яка знаходиться в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9).

29.08.2017 між ОСОБА_1 та ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА» в особі директора Холода Петра Володимировича був укладений договір оренди землі строком на 49 років (далі Договір), що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 11-13). Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до Договору ОСОБА_1 передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :06:000:1329 загальною площею 3,4594 га, яка знаходиться в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Зазначені обставини підтверджуються Актом приймання-передачі об`єкта оренди від 29.08.2017, що є додатком до Договору (а.с.14).

З часу укладення Договору зазначена земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА», що також сторонами не оспорювалось.

Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі не менше 3 % від нормативно-грошової оцінки землі. На поховання 1000 грн, мука 10 кг, олія 5 л, труна. Оранка присадибних ділянок безкоштовно на пальному підприємства.

За змістом п. 11 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання вносити орендну плату до 30 грудня щороку.

Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 30.09.2022, орендна плата позивачці ОСОБА_1 за період з 2017 по 2022 роки офіційно не нараховувалась та не виплачувалася. Відповідно, податки відповідачем та позивачкою не сплачувались.

Водночас, несплата відповідачем належних податків та порушення фінансового, бухгалтерського та податкового законодавства не свідчить про невиплату орендної плати фактично, а може бути лише підставою для притягнення до певного виду відповідальності.

ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА», оспорюючи факт систематичної несплати орендної плати позивачці за 2017-2022 роки, надало суду копію розписки, з якої вбачається, що 29.08.2017 ОСОБА_1 отримала від ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА» в особі директора Холода П.В. отримала за Договором оренди землі від 29.08.2017 кошти в сумі 3 000 доларів США в рахунок орендної плати за 49 років (за 2017 2066 роки), за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:000:1329 загальною площею 3,4594 га, яка знаходиться в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Претензій по сплаті їй орендної плати до орендодавця не має.

Складання вказаної розписки сторонами не оспорювалось. Позивачка підтвердила факт її підписання.

Отже, позивачка отримала від відповідача кошти в сумі 3 000 доларів США в рахунок орендної плати по договору оренди землі від 29.08.2017 за майбутні періоди, тобто орендна плата була виплачена наперед, у зв`язку з чим відсутня систематичність порушення умов договору, адже з урахуванням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки; визначеного договором та законом розміру орендної плати та еквіваленту сплаченої суми в гривнях, станом на час звернення до суду заборгованість відсутня.

Крім того, позивачка та її представник вказували на порушення відповідачем п. 9 Договору, що полягає в неоранці присадибної ділянки позивачки.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивачки та її представника, тому що не вбачає це істотним порушенням умов Договору, так як позивачка не надала суду документів, які б підтверджували її право власності на будь-які присадибні ділянки. Навяність у власності чоловіка позивачки земельної ділянки не спростовує таких обставин.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства з урахуванням врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, також і положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною умов договору.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо своєчасної сплати орендної плати, що давало підстави для розірвання такого договору, оскільки на спростування зазначеного відповідачем надано суду розписку від 29.08.2017 про виплату орендної плати наперед. При цьому факт складання вказаної розписки не оспорюється позивачкою.

Таким чином, позивачка підтвердила повний розрахунок по орендним платежам за договором оренди земельної ділянки за весь період дії договору. За наявності такої розписки відсутні підстави стверджувати про систематичну несплату орендних платежів, враховуючи також те, що позивачка 5 років не вимагала сплати відповідачем їй орендної плати.

Доводи представниці позивачки про про те, що законодавством не передбачено можливості сплати орендної плати наперед, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі».

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 321/329/17 (провадження № 61-16545св18) та від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17 (провадження № 61-32303св18).

Враховуючи положення статті 531 ЦК України, зміст розписки від 29.08.2017, який свідчить про те, що ОСОБА_1 погодилася на отримання орендної плати за майбутні періоди згідно з укладеним договором оренди землі у загальному розмірі 3 000 доларів США, а також дії орендаря, який сплатив вказану суму, можливо дійти висновку, що сторони погодили у письмовій формі вказаний порядок сплати орендної плати, і цей порядок було реалізовано сторонами, отже в орендаря відсутня заборгованість перед орендодавцем по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

Позивачка у цій справі не довела істотного порушення орендарем умов договору, систематичного невиконання умов договору, позбавлення її права на те, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди (стаття 651 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, відповідано до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Філатов Іван Леонідович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА» про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРНАТИВА", , адреса: вул. Головченко, 6, с. Степківка, Первомайський район, Миколаївська область, 55274.

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2023.

СУДДЯ: