ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5481/21 Головуючий суддя І інстанції Цвіра Д. М.
Провадження № 22-ц/818/495/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: щодо реєстрації або обліку прав на майно
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2022 року по справі № 638/5481/21 за позовом Харківського окружного адміністративного суду до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, свідоцтва, скасування запису про реєстрацію права власності,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2022 року позовні вимоги Харківського окружного адміністративного суду до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, свідоцтва, скасування запису про реєстрацію права власності - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності, серія та номер 1-20-322727-Ц2, видане 26.03.2020 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , скасувавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 36,5 кв.м. з 2 кімнат, загальною площею 102,5 кв.м. за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинений на підставі свідоцтва про право власності серія та номер 1-20-322727-Ц2 від 26.03.2020. В частині позовних вимог визнати незаконним і скасувати рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 грудня 2020 (2019) року №1001 відмовлено. Стягнуто з Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 на користь Харківського окружного адміністративного суду суму судового збору в розмірі 1513 (одна тисяча п`ятсот тринадцять) гривень 33 коп. відповідно з кожного.

Повний текст рішення суду складено 28.12.2022 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням 27 січня 2023 року Харківська міська рада подала апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для виконання вимог ухвали.

Зазначена копія ухвали надсилалась на адресу Харківській міській раді.

Згідно зворотнього повідомлення Харківська міська рада отримала копію ухвали про залишення апеляційного скарги без руху 06 лютого 2023 року.

Станом на 13 березня 2023 року зазначені недоліки апелянтом не усунуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989р. у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на доступ до суду та ухваленого за аналогічних обставин справи в контексті дотримання права на доступ до суду рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95), - сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету сплати судового збору. Аналогічне за змістом роз`яснення судам викладено у п. 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах.

У цьому контексті у п. п. 55, 64-67 зазначеного рішення Страсбурзького суду «Креуз проти Польщі» вказано, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

У даному випадку вимога суду апеляційної інстанції сплатити судовий збір або надати належні докази про звільнення від його сплати ґрунтується на законі, відповідає легітимній меті, та з огляду на наявність у заявника оригіналів запитаних судом документів, за відсутності у заявах апелянта доводів та вимог щодо його неплатоспроможності, - вимоги суду апеляційної інстанції не становлять для апелянта надмірний процесуальний тягар, який перешкоджає йому доступу до суду апеляційної інстанції. Наразі апелянт вибрав шлях процесуальної суперечки, що є очевидним затягуванням розгляду питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі та порушує принцип правової визначеності стосовно оскаржуваного рішення, що є зловживанням процесуальним правом і тому відповідно до ст. 44 ЦПК України така процесуальна поведінка є неприпустимою.

На підставі викладеного, слід вважати неподаною і повернути апеляційну скаргу Харківській міській раді роз`яснивши, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо будуть усунуті обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради, по цивільній справі № 638/5481/21 за позовом Харківського окружного адміністративного суду до Харківської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, свідоцтва, скасування запису про реєстрацію права власності вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Б.Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.