Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2023 року справа № 542/561/22
провадження № 2-др/542/2/23
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Кашуби М.І.,
за участю секретаря судового засідання Бабенко М.В.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката Олійник Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нові Санжари Полтавської області заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Олійник Лілії Михайлівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець Михайло Вячеславович про усунення від права на спадкування,
21 червня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець Михайло Вячеславович про усунення від права на спадкування.
Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

28.02.2023 представник ОСОБА_2 адвокат Олійник Лілія Михайлівна звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати в частині витрат на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн. В обгрунтування заяви посилалась на те, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області у справі № 542/561/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець Михайло Вячеславович, про усунення відповідача як спадкоємця першої черги від права на спадкування за законом було відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

Між відповідачем та адвокатом Олійник Л.М. був укладений договір про надання правової допомоги № 256 від 02.07.2022, предметом якого є представництво інтересів клієнта в Новосанжарському районному суді Полтавської обл. по справі № 542/561/22. Розмір гонорару є фіксованим відповідно до п. 4.1. договору та п. 2. ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і становить 40 000, 00 грн.

Вказала, що до початку дебатів представник позивача звернувся із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. Як вбачається із матеріалів справи № 542/561/22, разом із відзивом на позовну заяву було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складає 35 000,00 грн.

Зазначила, що, беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового розгляду, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а відтак є обґрунтованими вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Вказала, що дана справа не є простою, вона потребувала аналізу значної кількості нормативно-правових актів та судової практики та потребувала значного обсягу часу для надання правової допомоги. Крім того, дана справа має велике значення для відповідача, оскільки у випадку задоволення позову він був би позбавлений права на спадщину після померлого батька, а отже витрати на правову допомогу є пропорційними та співмірними.

Зауважила, що робоче місце (юридична адреса) адвоката: м. Кременчук Полтавської області, тому відстань до суду складає 80 км в одну сторону.

Водночас, витрати, пов`язані з переїздом стягувати не просила.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , його представник адвокат Олійник Л.М. підтримали заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав вимог про стягнення витрат на правничу допомогу з тих підстав, що заявлена сума є занадто великою.

Від представника позивача надійшло до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Клопотання обгрунтовано тим, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначила, що у даній справі приймає участь один позивач та один відповідач, заявлена одна позовна вимога. Вказала на те, що кількість процесуальних документів у справі не є за своєю складністю такими, що вимагають значного часу для підготовки. Просила суд врахувати, що позивач є пенсіонером та не має значного чи додаткового доходу, який би надавав можливість оплати такого значно завищеного розміру витрат на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву, у якій просила провести судове засідання у її відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву з додатками, оцінивши докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За змістом положень ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Встановлено, що у відзиві на позовну заяву представником відповідача наведено орієнтовний розрахунок суми судових витрат та зазначено, що відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України попередній розрахунок суми судових витрат, які очікується понести у зв`язку із розглядом справи 35 000,00 грн., а саме:

- З 000,00 грн. - аналіз позову з додатками та судової практики;

- 10 000,00 грн. - виготовлення відзиву на позовну заяву;

- 2 000,00 - виготовлення заяви про виклик свідків;

- 4 000,00 грн. за одне засідання - (очікується 5 судових засідань).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За правилами ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Судом встановлено, що представником відповідача подано до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 168-170).

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що у визначений законом строк та відповідно до поданої в порядку ст. 141 ЦПК України заяви представником відповідача подано до суду заяву про долучення доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, у якій вона, зокрема, просила також ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача витрати на правову допомогу. Разом із заявою до суду надано ордер на надання правничої правової допомоги №175 від 01.06.2022, договір про надання правової допомоги № 256 від 02.07.2022, акт приймання-передачі наданих правничих послуг від 27 лютого 2023 року, квитанцію № 164 від 27.02.2023 та докази направлення вказаних документів учасникам справи (а.с. 204-214).

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги, адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу відповідачу, яка, зокрема, включає в себе представництво інтересів клієнта в Новосанжарському районному суді Полтавської області по справі № 542/561/22. В договорі зазначено також обсяг роботи: ознайомлення та юридичний аналіз позовної заяви, написання, оформлення та відправлення відзиву на позов, участь у судових засіданнях.

Відповідно до пункту 4.1. вказаного договору, сторони домовилися, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі фіксованого гонорару в розмірі 40 000.00 грн, яка сплачується клієнтом готівковим шляхом протягом трьох днів з дати винесення рішення.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих правничих послуг від 27 лютого 2023 року (далі- Акт), ОСОБА_2 з одного боку, і адвокат Оліник Лілія Михайлівна з іншого боку, склали такий акт:

«Згідно договору про надання правової допомоги № 256 від 02 липня 2022, справа: № 542/561/22.

Вид виконаних робіт:

1. Юридичний аналіз позовної заяви та доданих до неї документів для формування правової позиції;

2. Складання та оформлення відзиву на позовну заяву;

3. Складання та оформлення заперечення;

4. Складання та оформлення заяви про виклик свідків;

5. Участь у судовому засіданні 19.07.2022;

6. Участь у судовому засіданні 16.08.2022;

7 . Участь у судовому засіданні 20.10.2022;

8 . Участь у судовому засіданні 15.11.2022;

9 . Участь у судовому засіданні 14.12.2022;

10. Участь у судовому засіданні 30.01.2023;

11. Участь у судовому засіданні 27.02.2023;

Загальна вартість наданих послуг 40 000,00 (сорок тисяч) грн.

Розмір гонорару є фіксованим відповідно до п. 4.1. договору та п. 2. ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»».

Також, до заяви про ухвалення додаткового рішення додана квитанція №164 від 27 лютого 2023 року, згідно з якою прийнято від ОСОБА_2 за надання правової допомоги за договором №256 від 07.02.2022 гонорар у розмірі 40 000,00 грн.

Надаючи оцінку зазначеним доказам, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що у заяві представника відповідача про надання професійної правничої допомоги зазначений розмір витрат у сумі 40 000,00 грн.

При цьому, в акті приймання-передачі про надання правової допомоги вказана загальна сума наданих послуг з правової допомоги- 40 000,00 грн, що відповідає розміру фіксованого гонорару, який визначений договором про надання правничої допомоги.

Водночас, представником відповідача не виконано вимог закону щодо належного обгрунтування понесених витрат на правничу допомогу.

Так, відомості про здійснені адвокатом вид та обсяг робіт, зазначені у Акті в порушення вимог ст. 137 ЦПК України є неконкретизованими, не містять детального опису кожного виду робіт, здійснених адвокатом та зазначення конкретного часу, витраченого адвокатом на здійснення кожного виду таких робіт.

Водночас суд вважає, що представником відповідача було здійснено такі види робіт: аналіз позовної заяви та додатків до неї, складання та оформлення відзиву на позовну заяву, заперечення та заяви про виклик свідків, участь у судових засіданнях 19.07.2022, 16.08.2022, 19.09.2022, 20.10.2022, 15.11.2022, 14.12.2022, 27.02.2023. Загальна тривалість судових засідань за участю представника відповідача становить 7 год 26 хв.

При цьому, на переконання суду, розмір витрат на правову допомогу, зазначений представником відповідача не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Так, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При цьому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 4-7, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви , пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Між тим, з огляду на характер виконаних адвокатом робіт і обсяг наданих послуг, характер спору, складність справи, суд вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на правову допомогу не відповідає також критерію реальності витрат на правничу допомогу.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу та приходить до висновку про те, що з огляду на встановлені судом обставини, сума витрат на правову допомогу у даній справі, яка відповідає принципам справедливості, пропорційності та верховенства права становить 12 000,00 грн.

Водночас, на переконання суду, саме така сума гонорару адвоката є пропорційною до предмета спору.

При цьому, питання щодо стягнення понесених представником відповідача витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, оскільки адвокат здійснює свою діяльність у м. Кременчук,- не ставилось та, відповідно, доказів на підтвердження таких витрат до суду не надавалось.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Олійник Лілії Михайлівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 81, 137, 141, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Олійник Лілії Михайлівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець Михайло Вячеславович про усунення від права на спадкування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн (дванадцять тисяч гривень).

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа: державний нотаріус Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець Михайло Вячеславович, місце знаходження: смт Нові Санжари, площа Перемоги, 11, Полтавського району Полтавської області, 39300.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повне рішення складено 14 березня 2023 року.