Справа № 758/7453/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 лютого 2023 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лещенко О.В.

при секретарі - Конончуку Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

01.09.2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування внесеного позову посилається на те, що сторонами 19 листопада 2016 року зареєстровано шлюб.03 грудня 2020 року Подільським районним судом м.Києва даний шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні.Відповідач не бере участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини також не надає, іншим особам аліменти не виплачує, в зв`язку з чим позивач вирішила звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Ухвалою суду від 05.09.2022 року позовну заяву залишено без руху з метою надання позивачем доказів здійснення витрат на утримання дитини.

28.11.2022 року позивач усунула недоліки позовної заяви, долучила до матеріалів справи копії документів, що підтверджують здійснення нею витрат на утримання дитини.

Ухвалою суду від 02.12.2022 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач 22.02.2023 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив та інших клопотань у справі не подав.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 листопада 2016 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №834.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.05.2017 року. Батьками малолітнього ОСОБА_3 записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації народжень 31.05.2017 року зроблений відповідний актовий запис №1589.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року у справі №758/8323/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до Інформації про зареєстроване місце проживання особи ОСОБА_1 №84080573 від 07.09.2022 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації про зареєстроване місце проживання особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_2 від 03.11.2022 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт здійснення витрат позивачем на утримання малолітнього ОСОБА_3 підтверджується долученими до матеріалів справи доказами: копіями рахунків та чеків про оплату за харчування дитини у дитячому закладі; копіями договорів про надання освітніх послуг, довідок про відвідування ОСОБА_3 гуртку з вивчення англійської мови та копіями квитанцій про оплату освітніх послуг ОСОБА_3 з вивчення англійської мови; копіями чеків, які підтверджують факти покупки дитині продуктів харчування та товарів, які необхідні для комфортного проживання дитини.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 за період з 2017 по 2021 роки вона має дохід, якого недостатньо для забезпечення належного та комфортного життя неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим, такий розмір аліментів забезпечить належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача відповідачем суду не надано.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 01.09.2022 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт ID № НОМЕР_4 , номер запису 983, орган, що видав 8031, дата видачі 21.04.2017;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О. В. Лещенко