Справа №345/632/23
Провадження № 2/345/331/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 12.10.2021 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час досягла повноліття та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.09.2021 року було постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

Позивачка зазначає, що з моменту винесення судом рішення відповідач спочатку надавав кошти на утримання дитини, а потім перестав це робити. Станом на 01.02.2023 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 54319,35 грн. Позивачка зазначає, що за її розрахунками, станом на 01.02.2023 року, сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 16562,45 грн. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 16562,45 грн., а також 1900,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 17.02.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної з додатками відповідач отримав 20.02.2023 року в приміщенні суду. Проте, у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що її батьком є відповідач ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 22.09.2021 року було постановлено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-11).

З розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного головним державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вбачається, що станом на 01.02.2023 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача становить 54319,35 грн. (а.с. 13).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Згідно з статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач не виконує свого обов`язку зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач не надав ніяких доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини.

Суд звертає увагу, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Здійснений позивачкою розрахунок пені не відповідає вищевказаним вимогам.

Так, з розрахунку, наданого державним виконавцем, вбачається, що у січні 2022 року відповідачем було сплачено 7000,00 грн., тобто погашено заборгованість за липень 2021 року в розмірі 1643,35грн., за серпень 2021 року в розмірі 3184,00 грн. та частково сплачено аліменти за вересень 2021 року в розмірі 2172,65 грн.

Отже, пеня за серпень 2021 року становитиме: 3184,00 грн. (сума аліментів)*122 дні (кількість днів прострочення з 01.09.2021 року по 31.12.2021 року)*0,01=3884,48 грн.

Пеня за вересень 2021 року становитиме:

-2172,65 грн. (сума аліментів, які були несплачені до січня 2022 року)*92 дні (кількість днів прострочення з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року) * 0,01 = 1998,84 грн.;

-1011,35грн. (сума аліментів за вересень 2021 року, які були несплачені з січня 2022 року по січень 2023 року) * 365 днів (кількість днів прострочення з 01.02.2022 року по 01.02.2023 року ) * 0,01 = 3691,43 грн.

Отже, пеня за вересень 2021 року загалом складає 5620,27 грн.

Пеня за жовтень 2021 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 457 днів (кількість днів прострочення з 01.11.2021 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 15226,00 грн.

За листопад 2021 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 427 днів (кількість днів прострочення з 01.12.2021 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 14226,57 грн.

За грудень 2021 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 396 дні (кількість днів прострочення з 01.01.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 13193,73 грн.

За січень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 365 днів (кількість днів прострочення з 01.02.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 12160,88 грн.

За лютий 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 337дні (кількість днів прострочення з 01.03.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 11228,00 грн.

За березень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 306дні (кількість днів прострочення з 01.04.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 10195,00 грн.

За квітень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 276днів (кількість днів прострочення з 01.05.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 9195,63 грн.

За травень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 245днів (кількість днів прострочення з 01.06.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 8162,78 грн.;

За червень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 215днів (кількість днів прострочення з 01.07.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 7163,00 грн.;

За липень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 184дні (кількість днів прострочення з 01.08.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 6130,42 грн.;

За серпень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 153дні (кількість днів прострочення з 01.09.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 5097,57 грн.;

За вересень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 123дні (кількість днів прострочення з 01.10.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 4098,00 грн.;

За жовтень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 92дні (кількість днів прострочення з 01.11.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 3065,00 грн.;

За листопад 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 62дні (кількість днів прострочення з 01.12.2022 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 2065,68 грн.;

За грудень 2022 року: 3331,75 грн. (сума аліментів)* 31 день (кількість днів прострочення з 01.01.2023 року по 01.02.2023 року) * 0,01 = 1032,84 грн.

Отже, станом на 01.02.2023 року, пеня за прострочення сплати аліментів становитиме 131745,80 грн.

Водночас позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 16562,45грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

За таких обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги та положення ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої судне вправі вийти за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути саме 16562,45грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції (а.с.17) адвокатом Жовніром М.Й. позивачці надані наступні послуги: надання консультацій, підготовка запитів, підготовка та направлення до суду позовної заяви. Вартість наданих послуг визначено в розмірі 1900,00 грн.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі N 760/11145/18 (провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд враховує, що ця категорія справ не є складною, законодавство у сфері стягнення пені за прострочення сплати аліментів є стабільне і судова практика має ознаку єдності. Тому з урахуванням кваліфікації і досвіду адвоката заявлені до відшкодування витрати є неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; реального часу, необхідного для виконання таких послуг, незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготування позовної заяви, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1900,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обґрунтованими є вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180, 195, 196 СК України, ст.ст. 13, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 16562,45грн., а також 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 15.03.2023року.

Суддя