ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2575/23 Справа № 212/2364/22 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/2364/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про скасування наказу, стягнення одноразової допомоги при звільненні, заробітної плати, виробничої премії, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яке постановлено суддею Козловим Д.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 листопада 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про скасування наказу, стягнення одноразової допомоги при звільненні, заробітної плати, виробничої премії, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що працював на ПрАТ «Суха Балка» з 13.12.1993 року на різних посадах.

10.03.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про звільнення за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

14.03.2022 року позивача звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП.

Позивач має 28 років 3 місяці 2 дні безперервного стажу роботи на ПрАТ «Суха Балка», однак при звільненні позивачу не було сплачено одноразову допомогу при виході на пенсію. Також при звільненні із зарплати позивача ПрАТ «Суха Балка» було відраховано 19335 грн. та не сплачено 100% виробничої премії за грудень 2021 року.

18 березня 2018 року ОСОБА_1 дізнався, що 08.02.2022 року відповідач виніс наказ «Про притягнення до відповідальності за відсутність контролю виконання робіт при вилученні високо ліквідних ТМЦ», копію якого він 18.03.2022 року отримав, в якому вказано, що було виявлено 51 кг необлікованого лому міді, а на підприємстві відсутній нормативний документ, який регламентує списання електрообладнання з установленими нормами вилучення кольорового та чорного металолому. Причиною виявлених порушень є порушення начальником дільниці № 26 посадових обов`язків, а також порушення механіком дільниці № 26, ОСОБА_1 посадових обов`язків: відсутність контролю за виконанням робіт при вилученні високоліквідних ТМЦ у порушення п. 2.9.1.4, 2.9.1.8, 2.9.1.9 «Положення про посадові обов`язки керівників, професіоналів, спеціалістів та службовців структурних підрозділів».

Згідно зі службовою запискою № 343 від 11.01.2022 року працівниками Дирекції з контролю за виконанням бізнес-процедур та збереженням активів ПрАТ «Суха Балка» в ході проведення планових заходів по виявленню ТМЦ підготовлених до розкрадання на проммайданчику ш. «Ювілейна» на діл. №26 було виявлено 51 кг. необлікованого лому міді.

На підставі викладеного за «Регламентом накладення та зняття стягнень за порушення трудової та виробничої дисципліни у ПрАТ «Суха Балка» було ОСОБА_1 знижено розмір виробничої премії за грудень 2021 р. на 100% з оголошенням догани.

Вважаючи вказані дії відповідача незаконними, вказував, що його не було ознайомлено із наказом від 8 лютого 2022 року, він винесений у період перебування позивача у відпустці, про існування якого йому стало відомо вже після звільнення.

При цьому обставини, викладені у спірному наказі ґрунтуються на припущеннях відносно того, що ТМЦ підготовлені до розкрадання через виявлення 51 кг. необлікованого лому міді. Крім того на підприємстві відсутній нормативний документ, який регламентує списання електрообладнання з установленими нормами вилучення кольорового та чорного металолому, а за спірним наказом на підприємстві відсутнє положення про списання електрообладнання, процедура переміщення обладнання, що списується, та граничні норми вилучення кольорових та чорних металів, які підлягають здачі на БМТО.

Тому, на думку позивача, невідомо, які посадові обов`язки він порушив, оскільки відсутні на підприємстві зазначені документи. До того ж позбавлення премії може відбуватися лише після надання згоди профспілки, членом якої позивач був.

Зазначав, що лом міді, що знаходився на проммайданчику ш. «Ювілейна» на діл. №26, був виявлений в період перебування позивача у відпустці.

Також, що одноразова допомога при виході на пенсію та виробнича премія за грудень 2021 року не є заохочувальними та компенсаційними виплатами, тому незалежно від факту скоєння правопорушення, вони повинні бути виплачені позивачу, оскільки не є заходом заохочення, а позбавлення права на отримання разової допомоги при виході на пенсію жодним нормативним актом не передбачено.

Крім того спірний Наказ від 08.02.2022 року стосується порушення, яке вчинено у січні 2022 року, тому позбавлення виробничої премії за грудень 2021 року є незаконним, бо повинно було здійснено за розрахунковий період, в якому здійснено порушення.

У зв`язку з невиплатою всіх виплат позивачу при звільненні, заробітної плати, премії, яка входить до структури зарплати, відповідно до ст. 116, 117 КЗпП відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки при звільненні.

Позивач вважає, що визначений розмір середньої заробітної плати у довідці від 08.06.2022 р. № 263 у розмірі 30647,50 грн. є невірним, вказуючи, що він мав 5-денний графік роботи з двома вихідними, середньо годинна зарплата якого 197,09 грн., а середньоденна зарплата ОСОБА_1 за січень 2022 р. становила 1564,38 грн., тому середньомісячна зарплата позивача за січень-лютий 2022 р. становила 1564,38 грн. x 20,5 днів = 32069,79 грн. Отже розмір невиплаченої одноразової допомоги позивача у розмірі тримісячної середньої зарплати становить 32 069,79 х 3 = 96209,37 грн.

Також при звільненні із зарплати ОСОБА_1 ПрАТ «Суха Балка» відрахувала 10 756,90 грн. Отримання відповідачем даної суми підтверджується розрахунковою відомістю ПрАТ «Суха Балка» та квитанцією про сплату даної суми позивачем. При цьому книгою обліку руху трудових книжок та вкладишів до них, ОСОБА_1 була видана трудова книжка не у день звільнення, а 14.03.2022 р. після оплати ним 10756,90 гри., яку відповідач безпідставно вважав боргом.

Виходячи з довідки відповідача про середній заробіток ОСОБА_1 вбачається, що одноразова допомога при виході на пенсію у розмірі тримісячної середньої заробітної плати, що не була виплачена позивачу при звільненні становить 30 647,50 грн. х 3 = 91 942,50 грн.

При цьому винесенням спірного наказу, яким оголошено догану, позбавлено премії та у його змісті зазначено, що ТМЦ підготовлені до розкрадання, відповідачем позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних хвилюваннях, втраті сну, чим принижено його честь, гідність та ділова репутація.

Крім того, позивачу не виплатили одноразову допомогу при виході на пенсію у розмірі трьох заробітних плат та премію за грудень, які позивач мав намір витратити на оздоровлення, відпочинок, купівлю ліків, одягу та продуктів харчування.

Отже, позивач вважає розмір моральної шкоди у сумі 30 000 грн. достатньою компенсацією за спричинені страждання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , уточнив свої позовні вимоги , просив суд визнати незаконним та скасувати Наказ № 563/н в частині оголошення догани та зниження розміру виробничої премії за грудень 2021 року на 100% позивачу, стягнути з ПрАТ «Суха Балка» на користь позивача одноразову допомогу при виході на пенсію у розмірі 91942,50 грн., виробничу премію за грудень 2021 року в розмірі 12494,31 грн., моральну шкоду у розмірі 30000 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні без утримання податків та обов`язкових платежів у сумі 231777,84 грн., зарплата в сумі 10756,90 грн. та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про скасування наказу, стягнення одноразової допомоги при звільненні, заробітної плати, виробничої премії, моральної шкоди та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задоволено частково.

Наказ № 563/н Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» від 8 лютого 2022 року «Про притягнення до відповідальності за відсутність контролю виконання робіт при вилученні високоліквідних ТМЦ» в частині оголошення догани та зниження розміру виробничої премії за грудень 2021 року на 100% механіку дільниці № 26 ПрАТ «Суха Балка» ОСОБА_1 визнати незаконним та скасовано.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу при виході на пенсію у розмірі тримісячної середньої заробітної плати в розмірі 91942,50 грн., виробничу премію за грудень 2021 року в розмірі 12494,31 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 100000 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а загалом 209436 (двісті дев`ять тисяч чотириста тридцять шість) грн. 81 коп. без урахування утримання з таких сум податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1625,38 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 2042,40 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 11666,83 грн., а загалом судові витрати в сумі 13709,23 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» в дохід держави судовій збір в сумі 1044,37 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення 10 756,90 грн. заробітної плати та в частині розміру стягнутих судом моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 100 000,00 грн. та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 10 756,90 грн. заробітної плати на користь позивача з відповідача повністю та змінити суму стягнутої моральної шкоди, збільшивши її розмір до 30 000,00 грн., та суму стягнутого середнього заробітку, збільшивши його розмір до 208127,04 грн. за період з 15.03.2022 року по 14.09.2022 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Суха Балка» просить скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 відносно відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 10756,90 грн. заробітної плати без утримання податків та обов`язкових платежів, сплаченої 14.03.2022 року позивачем відповідачу зазначає, що відповідач безпідставно вважає вказану суму боргом.

Позивач подав заяву про звільнення у зв`язку з виходом на пенсію 10 березня 2022 року, проте відповідач звільнив позивача та видав йому трудову книжку 14 березня 2022 року, тільки після оплати позивачем грошових коштів у сумі 10 756,90 грн.

Відповідач не лише не довів, а ще й підтвердив розрахунковою відомістю, у якій зазначено «утримання боргів» те, що утримав з заробітної плати позивача 10 756,90 грн.

Вважає, що розмір моральної шкоди, стягнутої судом першої інстанції не відповідає глибині душевних та моральних страждань позивача.

Вказує, що розмір моральної шкоди у сумі 30 000 грн. є достатньою компенсацією за спричинені страждання.

Вважає, що суд першої інстанції не правильно застосував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15.

Посилається на постанову Верховного Суду від 07.02.2022 року у цивільній справі № 759/1933/20.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Суха Балка» просить скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням ст. 9 ЗУ «Про колективні договори і угоди», без врахування п. 6.1. Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011 -2012 роки та п. 5.16 Колективного договору Пат «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на 2013-2014 роки.

Також, вказує, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням ст.ст. 116,117 КЗпП України, без врахування позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.07.2020 року у справі № 212/6331/20.

Щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди вважає, що у спірних правовідносинах відсутній факт протиправних дій відповідача, оскільки невиплата одноразової матеріальної допомоги при виході на пенсію зумовило грубе порушення позивачем трудової дисципліни та позивач не довів наявність у нього моральних страждань.

На думку відповідача, позивачем не були надані докази на підтвердження того, що ним були дійсно фактично понесені витрати на правову допомогу у розмірі, що зазначений у позовній заяві.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача адвокат Ратушна Р.П. в судовому засіданні наполягала на доводах апеляційної скарги позивача , просила її задовольнити та заперечувала проти доводів апеляційної скарга відповідача, просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» - адвокат Заклецький В.В. в судовому засіданні наполягав на доводах апеляційної скарги відповідача, просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 на підставі заяви від 10 березня 2022 року був за наказом від 14 березня 2022 року звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію з посади механіка дільниці № 26 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка», що підтверджується наказом № 47-ОС від 14 березня 2022 року та копією трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу ПрАТ «Суха Балка» від 8 лютого 2022 року № 563/н «Про притягнення до відповідальності за відсутність контролю виконання робіт при вилученні високо ліквідних ТМЦ» вбачається, що згідно зі службовою запискою № 343 від 11.01.2022 року працівниками Дирекції з контролю за виконанням бізнес-процедур та збереженням активів ПрАТ «Суха Балка» в ході проведення планових заходів по виявленню ТМЦ підготовлених до розкрадання на проммайданчику ш. «Ювілейна» на діл. №26 було виявлено 51 кг. необлікованого лому міді. Причиною виявлених порушень вказано порушення, зокрема, механіком дільниці №26 ОСОБА_1 (таб. № 80) своїх посадових обов`язків, а саме відсутність контролю за виконанням робіт при вилученні високоліквідних ТМЦ, що є порушенням п.2.9.1.4, 2.9.1.8 та п.2.9.1.9 «Положення про посадові обов`язки керівників, професіоналів, спеціалістів та службовців структурних підрозділів ПрАТ «Суха Балка».

На підставі викладеного за «Регламентом накладення та зняття стягнень за порушення трудової та виробничої дисципліни у ПрАТ «Суха Балка» було ОСОБА_1 знижено розмір виробничої премії за грудень 2021 р. на 100% та оголошено догану.

При цьому проведеною перевіркою встановлено, що на підприємстві відсутній нормативний документ, який регламентує списання електрообладнання з установленими нормами вилучення кольорового та чорного металолому, що було безпосередньо зазначено у наказі ПрАТ «Суха Балка» від 8 лютого 2022 року № 563/н «Про притягнення до відповідальності за відсутність контролю виконання робіт при вилученні високо ліквідних ТМЦ», внаслідок чого лише вказаним наказом було наказано головному енергетику ПрАТ «Суха Балка» спільно з бухгалтерією підприємства розробити і ввести в дію положення про списання електрообладнання, вказати процедуру переміщення обладнання, що списується, та граничних норм вилучення кольорових та чорних металів, які підлягають здачі на БМТО.

Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність із ОСОБА_1 , як із механіком ділянки № 26 шахти Ювілейна, був укладений ПрАТ «Суха Балка» 22 січня 2018 року.

Відповідно до пп. 2.9.1.4, 2.9.1.8, 2.9.1.9 та 2.9.1.23 п. 2.1.1 Розділу 2.1 «Положення про посадові обов`язки керівників, професіоналів, спеціалістів та службовців структурних підрозділів ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», затвердженого Генеральним директором підприємства та веденим в дію наказом по ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» № 1610 від 22 квітня 2016 року, вбачається, що Механік структурної одиниці (ділянки, служби, виробництва) поверхневого комплексу сервісного обслуговування та забезпечення: забезпечує та контролює дотримання працівниками ділянки правил експлуатації обладнання та засобів виробництва, цільового використання технологічного обладнання, механізмів, засобів пожеже тушіння, вентиляції, виконання протипожежних заходів, засобів для боротьби із запиленістю; забезпечує ведення технічної документації, облік про експлуатацію та виконані ремонти машин, механізмів, обладнання та комунікацій, закріплених за ділянкою, у передбаченому порядку; забезпечує облік виконаних ремонтних робіт та усіх видів обслуговування, в тому числі відпрацювавшего амортизаційний строк та морально застарілого, підготовку документів на їх списання; забезпечує збереженість матеріальних цінностей, вручених йому адміністрацією підприємства, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Відповідно листа ознайомлення з «Положенням про посадові обов`язки керівників, професіоналів, спеціалістів та службовців структурних підрозділів ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», зі своїми посадовими обов`язками на ПрАТ «Суха Балка» ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис 24 квітня 2016 року.

ОСОБА_1 відпрацював на підприємстві відповідача з 13 грудня 1993 року по 14 березня 2022 року, тобто більше 28 років, будучи звільненим за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 та довідкою від 14 березня 2022 року ПрАТ «Суха Балка».

Згідно із п. 6.1 «Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011 - 2012 роки», зареєстрована Міністерством праці та соціальної політики України 28.07.2011 року № 40, сторона власників зобов`язується виплачувати працівнику при фактичному виході на пенсію одноразову допомогу у розмірі, зокрема, при стажі роботи на підприємстві від 20 і більше років тримісячної середньої заробітної плати.

Відповідно п. 6.1, 6.9, 6.11 Колективного договору ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на 2013-2014 роки премія сплачується за результатами роботи за місяць. Працівники винні у порушені виробничої чи технологічної дисципліни можуть бути позбавлені премії повністю чи частково. При цьому позбавлення премії провадиться за той розрахунковий період, в якому скоєно порушення та оформлюється наказом.

Згідно із п. 7.6 Колективного договору ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» (Стягнення за порушення трудової дисципліни) незалежно від застосування дисциплінарного стягнення або заходів суспільного впливу до робітників застосовуються інші заходи матеріального впливу: а) зменшення заохочувальних виплат на підставі наказів по ПАТ; б) позбавлення (частково або повністю) винагород та премії за висновками роботи підприємства за рік; в) позбавлення винагороди по вислузі років до 50% на місяць.

На підставі довідки ПрАТ «Суха Балка» від 19 липня 2022 року вбачається, що сума виробничої премії, нарахованої ОСОБА_1 за грудень 2021 року склала 12494,35 грн.

Відповідно розрахунковим відомостям за січень 2022 року березень 2022 року відносно ОСОБА_1 наявне відрахування із зарплати позивача премії за грудень (6247,18 грн. в лютому) та в подальшому утримання з ОСОБА_1 боргу за лютий 2022 року (10756,90 грн. у березні).

Згідно копії квитанції АТ «Приватбанк» від 14 березня 2022 року ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Суха Балка» сплатив 10756 грн. в рахунок повернення боргу по зарплаті.

Згідно графіку обліку робочого часу ОСОБА_1 на ПрАТ «Суха Балка» протягом грудня 2021 року березня 2022 року вбачається, що позивач працював на підприємстві відповідача п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Так ОСОБА_1 протягом січня 2022 року пропрацював 16 днів (127 годин), а протягом лютого та березня 2022 року не мав виходів на роботу, у січні 2022 року - 19 робочих днів (151 годин), а у лютому 2022 року 20 робочих днів (160 годин).

Відповідно довідці про середньоденний заробіток ОСОБА_1 за січень-лютий 2022 року вбачається, що середньочасовий розмір доходу позивача становить 197,09 грн. (25030,17 грн. / 127 год.), середньоденний розмір доходу позивача відповідно складає 1576,72 грн. (197,09 грн. х 8 год.), а середня зарплата за місяць 30647,50 грн. (197,09 грн. х 155,5 середньо місячний баланс робочих годин).

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» - залишити без задоволення.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків,викладених у рішення суду першої інстанції,обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначної законом.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не може нести перед ПрАТ «Суха Балка» повну матеріальну відповідальність на підставі укладеного між сторонами 22 січня 2018 року договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, отже наказ № 563/н ПрАТ «Суха Балка» від 8 лютого 2022 року «Про притягнення до відповідальності за відсутність контролю виконання робіт при вилученні високоліквідних ТМЦ», винесений відносно позивача у момент перебування його у відпустці та без відібрання у нього письмових пояснень за даним фактом, в частині оголошення догани механіку дільниці № 26 ПрАТ «Суха Балка» ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо не виплати позивачу одноразової допомоги при виході на пенсію, суд виходив з того, що, згідно із п. 6.1 «Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011 - 2012 роки», зареєстрована Міністерством праці та соціальної політики України 28.07.2011 року № 40, сторона власників зобов`язується виплачувати працівнику при фактичному виході на пенсію одноразову допомогу у розмірі, зокрема, при стажі роботи на підприємстві від 20 і більше років - тримісячної середньої заробітної плати, що на день звільнена позивача була чинною, проте відповідачем вказана допомога позивачу не була, незважаючи на стаж його роботи більше 28 років.

При скасуванні наказу № 563/н ПрАТ «Суха Балка» від 8 лютого 2022 року в частині зниження розміру виробничої премії за грудень 2021 року на 100% позивачу, суд виходив з того, що, оскільки відсутні законні підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача відповідно відсутні підстави для позбавлення його 100% виробничої премії за грудень 2021 року, внаслідок чого така премія підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 .

Визначаючи розмір завданої моральної шкоди позивачу порушенням його трудових прав суд, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості та вважав, що розмір відшкодування ОСОБА_1 немайнової шкоди відповідачем по даній справі слід визначити в розмірі 5000 грн., враховуючи незаконне накладення дисциплінарного стягнення на нього та тривалість порушення його прав, зокрема, суд урахував також те, що дієвим механізмом компенсації порушенння трудових прав позивача в частині саме позбавлення його премії та невиплаті одноразової грошової допомоги є механізм, визначений ст. 117 КЗпП України, тобто стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі 10 756,90 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази того, що позивач неправомірно повернув на користь відповідача грошові суми в розмірі 10756,90 грн. та не було в суді встановлено обов`язок роботодавця повернути ці кошти.

Колегія суддів погоджується з висновками суду в частині задоволених позовних вимог, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі 10 756,90 грн., з огляду на таке.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 139 КЗпП працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно із статтею 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Тобто до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих працівнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку здійснюється на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

При цьому для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Як вбачається з матеріалів справи підставою винесення наказу ПрАТ «Суха Балка» від 8 лютого 2022 року № 563/н «Про притягнення до відповідальності за відсутність контролю виконання робіт при вилученні високо ліквідних ТМЦ» є порушення, зокрема, механіком дільниці №26 ОСОБА_2 (таб. № 80) своїх посадових обов`язків, а саме відсутність контролю за виконанням робіт при вилученні високоліквідних ТМЦ, що є порушенням п.2.9.1.4, 2.9.1.8 та п.2.9.1.9 «Положення про посадові обов`язки керівників, професіоналів, спеціалістів та службовців структурних підрозділів ПрАТ «Суха Балка». На підставі викладеного за «Регламентом накладення та зняття стягнень за порушення трудової та виробничої дисципліни у ПрАТ «Суха Балка» було позивачу знижено розмір виробничої премії за грудень 2021 р. на 100% та оголошено догану.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки на підприємстві відсутній нормативний документ, який регламентує списання електрообладнання з установленими нормами вилучення кольорового та чорного металолому та у Переліку посад і робіт, які заміщуються або виконуються працівниками, з якими підприємство, установа, організація можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженому постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24, посада механіка ділянки шахти відсутня, незважаючи на укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність із ОСОБА_1 , позивач не може нести перед ПрАТ «Суха Балка» повну матеріальну відповідальність на підставі укладеного між сторонами 22 січня 2018 року договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, що згідно із листом ознайомлення за підписом позивача від 24.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений лише з п. 2.5.1 Розділ 1, 3, 5, 6 «Положення про посадові обов`язки керівників, професіоналів, спеціалістів та службовців структурних підрозділів ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», тому відомостей про його ознайомлення саме з п. 2.9.1.4, 2 9.1.8, 2.9.1.9 такого «Положення», які передбачають, що механік структурної одиниці (ділянки, служби, виробництва) поверхневого комплексу сервісного обслуговування та забезпечення: забезпечує та контролює дотримання працівниками ділянки правил експлуатації обладнання та засобів виробництва, цільового використання технологічного обладнання, механізмів, засобів пожеже тушіння, вентиляції, виконання протипожежних заходів, засобів для боротьби із запиленістю; забезпечує ведення технічної документації, облік про експлуатацію та виконані ремонти машин, механізмів, обладнання та комунікацій, закріплених за ділянкою, у передбаченому порядку; забезпечує облік виконаних ремонтних робіт та усіх видів обслуговування, в тому числі відпрацювавшего амортизаційний строк та морально застарілого, підготовку документів на їх списання, матеріали справи не містять, внаслідок чого ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за порушення таких обов`язків, доказів ознайомлення із якими роботодавець суду не надав.

Отже, спірний наказ винесено відповідачем безпідставно, у період перебування позивача у відпустці. При цьому після виходу на роботу , відповідач , всупереч вимог чинного трудового законодавства не зажадав він нього письмових пояснень щодо порушення.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ № 563/н ПрАТ «Суха Балка» від 8 лютого 2022 року «Про притягнення до відповідальності за відсутність контролю виконання робіт при вилученні високоліквідних ТМЦ», винесений відносно позивача в частині оголошення догани механіку дільниці № 26 ПрАТ «Суха Балка» позивачу є незаконним, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до положень ст. 13 КЗпП України, колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Відповідно до п.6.1 Галузевої Угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2013-2014 роки (далі-Галузева Угода), яка була чинною на день звільнення позивача й положення якої поширюються на ПрАТ «Суха Балка», встановлено виплачувати працівнику при фактичному виході на пенсію одноразову допомогу в розмірі, залежному від стажу його роботи на підприємстві, але не менше: при стажі від 7,5 до 15 років - середньомісячної заробітної плати; від 15 до 20 років - двомісячної середньої заробітної плати; від 20 і більше років - тримісячної середньої заробітної плати. Додаткові умови виплат можуть встановлюватись у колективному договорі. Положення пункту 6.1 Галузевої угоди не містять будь-яких застережень щодо залежності розміру соціальних пільг та гарантій працівника від наявності конкретного розміру безперервного трудового стажу.

Згідно п.5.16 Колективного договору на 2013-2014 роки ПрАТ «Євраз Суха Балка» (далі - Колективний договір), встановлено зобов`язання підприємства відповідача при звільненні працівника у зв`язку з виходом на пенсію з ПАТ за віком та за вислугою років, виплачувати одноразову матеріальну допомогу при безперервному стажі роботи в ПАТ (підприємствах, правонаступником яких є ПАТ) та в інших підприємствах, закладах, організаціях з яких працівник був запрошений на роботу до ПАТ в порядку переводу за згодою між керівниками підприємств, закладів, організацій та відсутності порушень трудової дисципліни (протягом останнього року роботи) в наступних розмірах, кратних середньомісячному заробітку: для підземних робітників та робітників ДФС, віднесених до списку №1 від 2,5 до 10 років-1, від 10 до 15 років - 2, від 15 до більше років - 3.

Статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 1 липня 1993 року N 3356-XII встановлено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Стаття 9 цього Закону передбачає, що Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угоди діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Вимоги Галузевої угоди розповсюджуються на всі підприємства відповідної галузі.

Статтею 16 КЗпП України встановлено, що умови колективного договору, що погіршують порівняно із чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними.

Вимоги до власників підприємства, передбачені Галузевою Угодою гірничо-металургійного комплексу України та колективного договору підприємства, в частині соціальних гарантій працівників при виході на пенсію, які були чинні на час звільнення позивача із підприємства відповідача різняться, так Галузевою Угодою передбачено виплачувати при виході на пенсію працівнику одноразову допомогу, така ж норма передбачена і колективним договором, однак колективний договір погіршує становище працівників підприємства в порівнянні з умовами Галузевої Угоди, оскільки встановлює обмеження у виплаті вихідної допомоги у зв`язку із наявністю порушень працівником трудової дисципліни.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин умов саме Галузевої Угоди, виконання якої є обов`язком для відповідача, а не Колективного договору, положення якого погіршують становище працівника.

Галузевою Угодою гірничо-металургійного комплексу України в частині соціальних гарантій (соціального захисту), яка була чинна на час звільнення позивача із підприємства, передбачено виплачувати при виході на пенсію працівнику одноразову допомогу залежно від стажу його роботи на підприємстві та без врахування порушень трудової дисципліни працівником (протягом останнього року роботи).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 відпрацював на підприємстві відповідача більше 28 років, звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію.

Отже, колегія суддів вважає, що на позивача розповсюджується дія п.6.1 Галузевої Угоди гірничо - металургійного комплексу України та йому при звільненні роботодавцем повинна бути сплачена вихідна допомога в розмірі трьох розмірів середньої заробітної плати та судом першої інстанції були правомірно задоволені позовні вимоги в цій частині.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що рішення суду прийнято з порушенням ст. 9 ЗУ «Про колективні договори і угоди», без врахування п. 6.1. Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011 -2012 роки та п. 5.16 Колективного договору Пат «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на 2013-2014 роки, спростовуються вищевикладеним.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що невиплата одноразової допомоги позивачу зумовлена грубим порушенням позивачем трудової дисципліни, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як було вірно встановлено судом першої інстанції з висновком якого погоджується апеляційний суд, оскаржуваний наказ відносно позивача про оголошення догани є незаконним.

Пунктами п. 6.1, 6.9, 6.11 Колективного договору ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на 2013-2014 роки премія сплачується за результатами роботи за місяць. Працівники винні у порушені виробничої чи технологічної дисципліни можуть бути позбавлені премії повністю чи частково. При цьому позбавлення премії провадиться за той розрахунковий період, в якому скоєно порушення та оформлюється наказом.

Згідно із п. 7.6 Колективного договору ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» (Стягнення за порушення трудової дисципліни) незалежно від застосування дисциплінарного стягнення або заходів суспільного впливу до робітників застосовуються інші заходи матеріального впливу: а) зменшення заохочувальних виплат на підставі наказів по ПАТ; б) позбавлення (частково або повністю) винагород та премії за висновками роботи підприємства за рік; в) позбавлення винагороди по вислузі років до 50% на місяць.

На підставі п. 2.6 Регламенту накладення та зняття стягнень за порушення трудової та виробничої дисципліни в ПрАТ «Суха Балка» від 2018 року вбачається, що незалежно від застосування дисциплінарного стягнення (догана чи звільнення за п. 2.2 Регламенту) за порушення трудової та виробничої дисципліни працівник може бути повністю чи частково позбавлений, зокрема, виробничих премій в порядку, визначеному діючим Положенням про оплату праці.

В той же час на підставі Положення про оплату праці робітників ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», узгодженого із головами профкомів ПМГУ та НПГУ, затвердженого наказом від 31 жовтня 2016 року генерального директора ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка», вбачається, що працівники, винні у виробничих та трудових порушеннях чи упущеннях, недотриманні правил охорони праці, у невиконанні посадових інструкцій та інше, можуть бути позбавлені премії частко чи повністю, зокрема, за порушення трудової чи виробничої дисципліни; за нанесення майнової шкоди підприємству; за розкрадання чи його спробу власності підприємства (п. 6.4.16 Розділу «Порядок розрахунку та виплати виробничої премії»).

Згідно матеріалів справи, сума виробничої премії, нарахованої позивачу за грудень 2021 року склала 12494,35 грн., із зарплати позивача відраховано премії за грудень (6247,18 грн. в лютому) та в подальшому утримання боргу за лютий 2022 року (10756,90 грн. у березні), що свідчить про не проведення виплати виробничої премії позивачу за грудень 2021 року в сумі 12494,35 грн. при його звільненні 14 березня 2022 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, оскільки наказ № 563/н ПрАТ «Суха Балка» від 8 лютого 2022 року в частині оголошення догани механіку дільниці № 26 ПрАТ «Суха Балка» ОСОБА_1 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, тому вказаний наказ підлягає скасування, як незаконний, й в частині зниження розміру виробничої премії за грудень 2021 року на 100% механіку дільниці № 26 ПрАТ «Суха Балка» ОСОБА_3 .

Тобто, за відсутності законних підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача відповідно відсутні підстави для позбавлення його 100% виробничої премії за грудень 2021 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню виробнича премія позивача за грудень 2021 року в сумі 12494,31 грн.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до додаткової заробітної плати, тобто винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість, за особливі умови праці, входять, зокрема, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За приписами ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно із ч. 2 ст. 117 КЗпП при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Відповідно до п. 5 розділу ІV «Порядку обчислення середньої заробітної плати» основою для визначення загальної суми середнього заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні, є середньо денна (середньо годинна) заробітна плата працівника, яка згідно із п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Згідно із п. 2 Розділу ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середня заробітна плата (окрім обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток) обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку. Така спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за ст. 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати безпосередньо від розміру недоплаченої працівнику суми.

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні за ст. 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Аналогічні за змістом висновки наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 761/9584/15-ц.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Розрахунок, який проведений судом першої інстанції перевірено колегією суддів і колегія суддів погоджується з ним та вважає, правомірним зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника.

Доводи апеляційних скарг про не врахування судом першої інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 761/9584/15-ц та правових позицій Верховного Суду викладених у справах № 759/1933/20 та 212/6331/20 є безпідставними, оскільки висновки суду першої інстанції не суперечать висновкам, викладеним у зазначених сторонами у апеляційних скаргах постановах.

Відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (частина перша статті 237-1 КЗпП України).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Колегія суддів, також погоджується з розміром моральної шкоди, який суд першої інстанції стягнув на користь позивача з відповідача, оскільки судом вірно враховано, що дієвим механізмом компенсації порушення трудових прав позивача в частині саме позбавлення його премії та невиплаті одноразової грошової допомоги є механізм, визначений ст. 117 КЗпП України, тобто стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У зв`язку з чим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача щодо непогодження з розміром моральної шкоди стягнутого судом першої інстанції на користь позивача з відповідача.

Разом з тим, колегія суддів вважає прийнятними доводи апеляційної скарги позивача щодо не доведення відповідачем утримання з позивача грошових коштів у розмірі 10 756, 90 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цієї частині , суд першої інстанції виходив з того, що позивач сплатив цю суму добровільно , зазначив призначення платежу у квитанції «погашення заборгованості по заробітній платі» (а.с.25).

Позивач зазначав у позові , що сплатив ці кошти на вимогу адміністрації, оскільки не міг отримати трудову книжку через наявність нібито у нього «заборгованості».

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в цієї частині представник відповідача пояснив , що ніякої заборгованості у позивача перед підприємством не існує та не зміг пояснити правову природу цих коштів, при цьому не заперечував , що будь-яких інших правовідносин , крім трудових , між сторонами не існує.

Отже, за таких обставин , апеляційний суд вважає, що підприємство отримало вказану суму коштів без достатньої правової підстави та ці кошти мають бути повернуті позивачеві.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не місять письмових доказів на підтвердження правомірності утримання з заробітної плати позивача грошових коштів у розмірі 10 756,90 грн., зокрема, і при апеляційному розгляді не встановлено на підставі яких боргових зобов`язаних стягнуто з позивача відповідачем зазначені кошти.

Враховуючи вищезазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі 10 756,90 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі 10 756 (десять тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 90 (дев`яносто ) копійок.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не були надані докази на підтвердження того, що ним були дійсно фактично понесені витрати на правову допомогу у розмірі, що зазначені у позовній заяві, колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., надавши на підтвердження письмові докази: Акт приймання передачі правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 15 березня 2023 року, розрахункову квитанції про сплату послуг на загальну суму 15 000,00 грн. Ордер на надання правничої юридичної допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльності, що було враховано судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

В справі що переглядається, суд першої інстанції, врахувавши правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц, вважав, що при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не були надані докази на підтвердження того, що ним були дійсно фактично понесені витрати на правову допомогу у розмірі, що зазначені у позовній заяві, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та вищенаведеним.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі 10 756,90 грн., позовні вимоги позивача в цій частині слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.2 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381,382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі 10 756,90 грн. скасувати та задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі 10 756 (десять тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 90 (дев`яносто ) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 15 березня 2023 року

Головуючий:

Судді