УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі заяву відповідача ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат, -

У С Т А Н О В И В:

15.02.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення з позивача ОСОБА_2 понесених ним судових витрат по справі. В обґрунтування зазначено, що 02.02.2023 ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області за заявою позивача залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На думку заявника такі дії позивача свідчать про необґрунтованість заявленого позову, що дає йому право на компенсацію судових витрат, про що було заявлено у відзиві, та на підтвердження чого надано Акт виконаних робіт, квитанцію по оплаті послуг адвоката. Розгляд даної заяви просив провести без його участі та представника.

Представник позивача ОСОБА_3 у відповідь на заяву надала заперечення, в яких посилалась на вимоги ч.3 ст.141 ЦПК, ч.ч.5,6 ст.142 ЦПК, а також порушення відповідачем вимог ч.8 ст.141 ЦПК щодо своєчасного подання доказів. Крім того, зазначила, що заявлений розмір судових витрат є явно неспівмірності та завищеним, виходячи із незначної складності справи й витраченого адвокатом часу на розгляд справи.

Вивчивши заяву, заперечення до неї, надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з акту виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги від 27.07.2022 по справі №154/1210/22, укладеного 07 лютого 2023 між адвокатом Якубчак І.П. та Шейчук В.В., викладено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема консультація клієнтів, вивчення матеріалів позовної заяви та додатків, узгодження правової позиції, надання послуг у підготовці, підготовка правової позиції, оформлення відзиву, надсилання пакетів документів сторонам і суду, надання правничої допомоги по представництву в суді, що в сукупності склало 8743грн.

Додано квитанцію прибуткового касового ордеру б/н від 07.02.2023 щодо сплати ОСОБА_1 наданої адвокатом Якубчак І.П. правничої допомоги у розмірі 8000грн.

Також матеріали справи містять договір про надання правничої допомоги від 27.07.2022, копію свідоцтва про зайняття адвокатської діяльністю та ордер, що в сукупності підтверджує повноваження, як представника, адвоката Якубчак І.П.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).

Так ч.5 ст.142 ЦПК України наголошує, що у разі закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, наслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст.142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Позивачка, скориставшись своїм правом захисту інтересів звернулась до суду з відповідним позовом, у зв`язку з чим було проведено судове слідство, по закінченню проведення якого усвідомила про некоректність викладених нею позовних вимог, внаслідок чого залишила позов без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, стороною відповідача в заяві щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст.142, ч. 9 ст.141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Такими чином, відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачкою було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою підстави для задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява відповідача про компенсацію судових витрат на підставі ч.5 ст.142 ЦПК України не підлягає задоволенню.

Крім того, треба зауважити, що в порушення ч.8 ст.141 ЦПК України якою встановлено, що докази про сплату витрат у зв`язку з розглядом справи, подаються стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, заявником зазначені докази направлено до суду 11 лютого 2023, в той час як розгляд справи завершено ухвалою суду 02 лютого 2023 року.

На підставі наведеного, керуючись ч.ч.3,8 ст.141, ст.ст.142, 259, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат на підставі відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ