Справа № 944/5265/21 Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/2541/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м.Львів

Справа №944/5265/21

Провадження № 22ц/811/2541/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області, ухвалене у м.Яворові 30 травня 2022 року у складі судді Поворозника Д.Б., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

23 вересня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вказує, що сторни є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 1 жовтня 2012 року з нього (позивача) на користь відповідача присуджено аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 серпня 2012 року. Зазначає, що виконавчий лист перебуває на виконанні в Калуському МРВ ДВС ГТУЮ Івано-Франківської області. Стверджує, що на час визначення попереднього розміру аліментів він був батьком однієї дитини. 20 жовтня 2012 року він (позивач) уклав шлюб з ОСОБА_4 , вони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з ним та перебувають на його утриманні. Стверджує, що у 2013 році погіршився стан його здоров`я. Через це він не зміг працевлаштуватися на постійну роботу, має тимчасові заробітки. Все це вплинуло на його матеріальний стан та призвело до його суттєвого погіршення. Зазначає, що на даний час він сплачує аліменти на сина в розмірі 2 948,25 грн. на місяць, що є більшим за прожитковий мінімум для дитини віком понад шість років. Такий розмір аліментів на даний час для нього є непосильним, оскільки він надає утримання ще двом своїм дітям, а тому це призводить до боргів по аліментах, для погашення яких він постійно вимушений брати кредити (позики). Все це негативно впливає на матеріальний стан його нової сім`ї. Вважає, що його матеріальний стан є недостатнім, щоб сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Просить позов задовольнити.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 30 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі посилається на те, що його матеріальний стан є недостатнім, щоб сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 1 жовтня 2012 року, шляхом визначення стягнення з нього ( ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_1 аліментів на ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 1 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано.

28 квітня 2021 року позивач змінив прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, виданого 28 квітня 2021 року Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного сану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 1 жовтня 2012 року ухвалено стягувати з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 31 серпня 2021 року.

Рішення суду виконується в примусовому порядку, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 31 липня 2021 року, складеним державним виконавцем.

Позивач вдруге зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 . Вони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно виданої Новицькою сільською радою Калуського району Івано-Франківської області довідки вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресо: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_4 та дітьми: ОСОБА_5 , 2013 року народження, та ОСОБА_6 , 2015 року народження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем, станом на 31 липня 2021 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 сплачено аліменти в розмірі 69 056, 82 грн., заборгованість становила 48 419, 07 грн.

З виписки із медичної картки № 3167 вбачається, що з ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні з 28 березня 2013 року до 12 квітня 2013 року.

2 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № Р24.00110.003904487, 18 травня 2021 року укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування карткової лінії та страхування С-110-0 і договір кредиту та страхування № Р25.00110.008047877.

З трудової книжки позивача вбачається, що в ній містяться записи про два періоди його працевлаштування: з 1 березня 2000 року до 19 квітня 2001 року та з 12 червня 2001 року до 1 вересня 2001 року.

Довідкою Калуської міськрайонної філії Івано-Франківського ОЦЗ стверджується, що позивач не перебуває на обліку як безробітний.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Згідно із ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 179 цього Кодексу аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно із ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно із постановою Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статття 192 СК України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції вірно зазначено у оскаржуваному рішенні, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього двох дітей в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною та достатньою підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання дитини від попереднього шлюбу.

Для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , обов`язково належить встановити також реальний майновий стан позивача на даний час та, відповідно, його можливість чи об`єктивну неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей у іншому шлюбі.

Позивач не надав доказів про його матеріальний стан та доходи на підтвердження змін, зокрема, погіршення (суттєвого зменшення доходів та/чи суттєве збільшення витрат), в такій мірі, що це об`єктивно перешкоджає йому сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_3 у визначеному судом розмірі.

В укладених 18 травня 2021 року з ПАТ «Ідея Банк» договорах про відкриття кредитної лінії, обслуговування карткової лінії та страхування С-110-0 і договорі кредиту та страхування № Р25.00110.008047877 ОСОБА_2 вказував, що його середньомісячний дохід становить 35 000 грн.

З висновками суду першої інстанції, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу, а визначений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 1 жовтня 2012 року розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , відповідає вимогам сімейного законодавства, належить погодитися.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей від іншого шлюбу, без підтвердження погіршення його матеріального становища не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 та суперечитиме її інтересам.

Матеріали справи не містять належних доказів матеріального становища позивача, які б свідчили про те, що він не має об`єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Стягнення аліментів на утримання трьох і більше дітей в розмірі половини доходу платника аліментів передбачено ч. 5 ст. 183 СК України, згідно з якою той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі, зокрема, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а також п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, згідно з якою судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі, зокрема, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З ОСОБА_2 аліменти на підставі рішення суду стягуються лише на доньку ОСОБА_3 , а матеріальне утримання іншим двом дітям, які проживають разом ним, позивач надає в добровільному порядку, без судового рішення.

СК України та ЦПК України не встановлено обмеження щодо максимального розміру утримання, в тому числі у формі аліментів, яке батьки (один з батьків) повинен надавати кожній чи кільком своїм дітям, а встановлено лише мінімальні розміри аліментів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пріоритетним є гармонійний розвиток дитини, який загалом неможливо забезпечити лише мінімальним набором продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, а потребує значних зусиль і матеріальних витрат, зважаючи, в тому числі, і на постійне та суттєве подорожчання вартості практично всіх товарів і послуг, що є загальновідомим фактом.

Позивачем не надано суду першої інстанції доказів понесення ним ( ОСОБА_2 ) будь-яких інших витрат на утримання ОСОБА_3 , крім сплати присуджених судом аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Участь у додаткових витратах на дитину є обов`язком, а не правом батьків, в тому числі й того, з кого присуджено стягнення аліментів.

Судом вказано у рішенні, що позивач як батько неповнолітньої ОСОБА_3 зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, незалежно від того, чи відповідач як мама дитини зверталась до нього з такими проханнями чи вимогам, в тому числі самостійно цікавитись наявністю відповідних потреб дитини та витрат на них.

Є встановленим, що дитина сторін має захворювання, які потребують постійного лікування.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги, та не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 7 березня 2023 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк