Справа № 579/1719/21
У Х В А Л А

14 березня 2023 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Придатка В.М.,

за участі секретаря - Клишкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Кролевецької міської ради Сумської області про відстрочення виконання судового рішення по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бартосевич Богдана Васильовича до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до Кролевецького районного суду Сумської області із заявою, в якій просить відстрочити виконання рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 06 жовтня 2022 у справі №579/1719/21, повний текст якого складено 14.10.2022, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 347 грн 12 копійок фактичних витрат у порядку регресу та 9308 грн 00 копійок судових витрат, які складаються з судового збору та витрат з надання професійної правничої допомоги, а всього 37655,12 грн (тридцять сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 12 копійок), мотивуючи заявлені вимоги обставинами, викладеними у заяві.

В судове засідання сторони не прибули, хоча про час і місце розгляду заяви повідомлені в установленому цивільним процесуальним законодавством порядку, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 06 жовтня 2022 у справі №579/1719/21, повний текст якого складено 14.10.2022, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 347 грн 12 копійок фактичних витрат у порядку регресу та 9308 грн 00 копійок судових витрат, які складаються з судового збору та витрат з надання професійної правничої допомоги, а всього 37655,12 грн (тридцять сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 12 копійок). При цьому розстрочено виконання рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 06.10.2022 року по цивільній справі № 579/1719/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 37655,12 гривень строком на 12 (дванадцять) місяців, рівними платежами в сумі 3 137,93 гривень щомісячно з моменту набрання даним рішенням законної сили (а.с.106).

Рішення суду боржником ОСОБА_2 виконано частково: згідно з квитанціями від 05.12.2022, 26.12.2022, 27.01.2023, 28.02.2023 нею сплачувалися щомісячні платежі у розмірі 3138 та 3139 грн (а.с.105), а всього погашено заборгованості в сумі 12551 грн 72 коп.

03.03.2023 боржник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, у якій просить відстрочити виконання рішення суду, оскільки у подальшому сплата щомісячних платежів розстроченого за рішенням суду боргу для неї неможлива з огляду на скрутне фінансове становище, виникнення заборгованості по комунальним послугам, яку заявник не в змозі сплачувати, оскільки її заробітна плата становить 3500 грн (а.с.104).

Згідно з довідкою про доходи від 03.03.2023 №12, ОСОБА_2 працює у КП «Ремдільниця» Кролевецької міської ради на посаді інженера з охорони праці, заробітна плата її склала за період з 05.01.2023 по 28.02.2023 7695,77 грн (а.с.108).

Частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 р. у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" п. 40, заява N 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comi№gersoll S. A." проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Окрім того, вирішуючи справу Шмалько проти України Європейський суд з прав людини в п. 43 свого рішення від 20.07.2004р. дійшов наступного висновку: Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Також, як зазначив Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012, за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно з частиною першою статті 267 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідно до ст.ст. 3, 526, 530, 533, 549, 551, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 06 жовтня 2022 у справі №579/1719/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бартосевич Богдана Васильовича до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в порядку регресу, повний текст якого складено 14.10.2022 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 347 грн 12 копійок фактичних витрат у порядку регресу та 9308 грн 00 копійок судових витрат, які складаються з судового збору та витрат з надання професійної правничої допомоги, а всього 37655,12 грн (тридцять сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 12 копійок), - до закінчення воєнного стану в Україні, але не більше одного року з дня ухвалення рішення суду від 06.10.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Суддя В. М. Придатко