Справа № 465/6221/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/3185/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Назар Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2015 року залишено без змін.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено. За результатами касаційного перегляду вищезазначені судові рішення залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року. Стверджує, що після набрання рішенням законної сили, а саме, 26 березня 2018 року, під час розгляду іншої справи, ознайомившись з інвентаризаційною справою на квартиру АДРЕСА_1 , їй стало відомо про те, що заява ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності від 01 березня 2012 року, договір між невідомою особою та БТІ, а також рішення про державну реєстрацію прав є підробленими, оскільки написані одним почерком, що є предметом розслідування у кримінальних провадженнях. Зазначає, що право власності на належну їй квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 протиправно, оскільки на момент проведення реєстрації спірна квартира була предметом іпотеки і на неї Франківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції накладено арешт, до зняття якого заборонено перереєстровувати право власності на квартиру. Вказує, що переоформлення права власності на квартиру відбулося без дозволу органу опіки та піклування з порушенням інтересів малолітньої дитини, ОСОБА_6 , 2011 року народження. Крім того, не зроблено технічну інвентаризацію квартири, в якій здійснено перепланування, з кухні добудований балкон, відтак, реальний стан квартири не відповідає опису квартири згідно з існуючою документацією, що є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру. Вважає, що вищезазначені обставини мають значення для справи та є істотними для правильного вирішення справи, однак не були і не могли бути їй відомі під час розгляду справи, а відтак, є нововиявленими. З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду разом з рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року та призначити справу до нового розгляду.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 17.11.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що висновок суду про законність набуття ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , з дотриманням порядку та процедури визначеної законом суперечить обставинам справи, а відтак, не відповідає дійсності. Зазначає, що в межах виконавчого провадження № липня 2011 року на спірну квартиру, яка була передана в іпотеку на забезпечення виконання зобов`язання, накладено арешт, до зняття якого заборонено здійснювати відчуження вищезазначеної квартири, про що міститься запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Вважає, що існування заборони відчуження об`єкту нерухомості станом на 05 березня 2012 року є нововиявленою обставиною, оскільки її врахування мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ця обставина існувала на момент розгляду справи, однак не була їй відома, зважаючи на те, що вона не була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження. Вказує, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ложовською Й.Є. 01 березня 2012 року видано ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявність арешту та заборону вчиняти перереєстрацію прав власності на квартиру і одночасно видано свідоцтво про те, що ОСОБА_3 має право зареєструвати право власності на квартиру на своє ім`я, що є взаємовиключним. Звертає увагу, що приватним нотаріусом взято до уваги довідку про склад сім`ї та прописки, датовану 20 червня 2011, без врахування змін у складі сім`ї, пов`язаних з народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , яка зареєстрована та фактично проживала у спірній квартирі, відтак, переоформлення права власності на квартиру відбулося з порушенням інтересів малолітньої дитини за відсутності дозволу органу опіки та піклування. Наголошує, що на час розгляду справи вона вже не була власником спірної квартири, а відтак, не могла ознайомлюватися з інвентаризаційною справою, тому станом на момент розгляду справи їй не було й не могло бути відомо про вищезазначені обставини, які є істотними для вирішення справи. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та призначити справу до нового розгляду.

06 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про розгляд справи без її участі, в якій підтримала доводи апеляційної скарги та просить подану нею апеляційну скаргу на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року задовольнити.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 14 березня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 06 березня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 14 березня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що провадження підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які покликається заявник, як на підставу для перегляду рішення суду, не є нововиявленими, а доводи заяви зводяться до незгоди заявника із рішеннями судів, ухваленими за результатами апеляційного та касаційного перегляду рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною першою статті 424 ЦПК України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;

2) з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили;

3) з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з ч. 2 ст. 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили;

2) з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (частина третя статті 424 ЦПК України).

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини 2 статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 2-170/11 (провадження № 61-8547св21), від 06 грудня 2021 року у справі № 2-2109/11 (провадження № 61-15456св21).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для перегляду рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 рокуза нововиявленими обставинами ОСОБА_2 вважає істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 272 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено та залишено без змін рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року, таке набрало законної сили саме 21 січня 2015 року.

Однак, із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася 16 квітня 2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України.

Недодержання вимоги щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Таким чином, відсутні підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м.Львова від 17 листопада 2014 рокуу справі № 465/6221/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, однак судом першої інстанції відкрито провадження і заява ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглянута по суті.

Закінчення строків, визначених ч. 2 с. 424 ЦПК України, унеможливлює перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року, однак, суд першої інстанції залишив поза увагою норми статті 424 ЦПК України у зв`язку з чим допустив порушення норм процесуального права та постановив ухвалу, яка підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Незважаючи на те, що стаття 255 ЦПК України, якою передбачені підстави для закриття провадження у справі, а також Глава 3 Розділу V ЦПК України «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» не містять такої підстави для закриття провадження у справі як помилкове відкриття, за обставин цієї справи провадження підлягає закриттю, як відкрите помилково, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) та у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 298/1791/18 (провадження № 61-3670св22) .

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року та закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Керуючись ст.ст. 255, 374, ст.ст. 377, 382-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2022 року скасувати, провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року у справі № 465/6221/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Повний текст постанови складено 14.03.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк