Житомирський апеляційний суд
Справа №296/781/23 Головуючий у 1-й інст. Шалота К.В.
Категорія 76 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Франчука В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/781/23 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної ради про зміну формулювання причини звільнення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Шалоти К.В.

встановив:

У січні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив змінити в Розпорядженні №550-К від 29.12.2022 року підставу звільнення з посади заступника керуючого справами, начальника управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Житомирської обласної ради із звільненням за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, на звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України за скороченням штатів.

На обґрунтування позову зазначав, що 29 грудня 2022 року Житомирською обласною радою прийнято Розпорядження за №550-К про звільнення позивача з 01.01.2023 з посади заступника керуючого справами, начальника управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Житомирської обласної ради за ст.38 КЗпП України. Вказує, що зазначене розпорядження є незаконним, оскільки рішенням №422 «Про структуру та чисельність виконавчого апарату Житомирської обласної ради» та Розпорядженням №22 «Про затвердження нового штатного розпису» ліквідовано посаду заступника керуючого справами та взагалі саме управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Житомирської обласної ради. Внаслідок цього, у позивача були всі законні підстави для звільнення згідно п.1 ст.40 КЗпП України, що і було чітко зазначено у поданій ним заяві від 28.12.2022.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду є помилковим та хибним, так як між сторонами виник трудовий спір, який підлягає вирішенню виключно за правилами цивільного судочинства, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України. Позивач посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.10.2022 року у справі №295/5235/21 (провадження №61-20033св21), як на підтвердження доводів апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін із викладених в ній мотивів.

Зазначає, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, так як між сторонами виник публічно-правовий спір, оскільки позивач проходив службу на посаді заступника керуючого справами, начальника управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Житомирської обласної ради, що є структурним підрозділом виконавчого апарату Житомирської обласної ради. У свою чергу, служба в органах місцевого самоврядування є різновидом публічної служби.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Як визначено ч.1 ст.18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справах про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Таким чином, спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

У межах цивільного судочинства суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Відповідно п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Із п.п.1,2 Розділу І Положення про управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Житомирської обласної ради, що затверджене Розпорядженням голови Житомирської обласної ради від 13.06.16 № 50, вбачається, що вказане управління є структурним підрозділом виконавчого апарату обласної ради та підпорядковується безпосередньо голові обласної ради.

Заступник керуючого справами, начальник управління юридичної та кадрової роботи здійснює безпосереднє керівництво управлінням, підпорядковується голові обласної ради, призначається і звільняється з посади головою обласної ради в порядку, передбаченому законодавством про службу в органах місцевого самоврядування. На посаду заступника керуючого справами, начальника управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату обласної ради призначається особа з вищою юридичною освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра або спеціаліста зі стажем роботи за фахом на державній службі чи службі в органах місцевого самоврядування або за фахом на підприємстві не менше п`яти років (п.п.1,3 Розділу ІІІ Положення про управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Житомирської обласної ради.

З урахуванням вищевикладеного можна зробити висновок, що позивач обіймав посаду заступника керуючого справами, начальника управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату Житомирської обласної ради, що відноситься до публічної служби, яка здійснюється у органі місцевого самоврядування. Відповідачем є Житомирська обласна рада, що є суб`єктом владних повноважень. Відносини щодо звільнення позивача із займаної посади мають публічно-правовий характер.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.10.2022 року у справі №295/5235/21, не можна визнати обґрунтованими, оскільки сформульований висновок не є релевантним до фактичних обставин, встановлених у справі, що переглядається, та не може бути застосований до спірних правовідносин.

У зазначеній вище справі правовідносини виникли щодо звільнення виконуючого обов`язків директора Тетерівського дитячого будинку-інтернату Житомирської обласної ради, яке є комунальним підприємством та підпорядковане обласній раді, і даний спір не був пов`язаний із звільненням особи з публічної служби.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

Головуючий Судді