Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 761/42220/21
Номер провадження 22-ц/824/6353/2023
Головуючий у суді першої інстанції О. В. Батрин
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
27 березня 2023 року місто Київ

Номер справи 761/42220/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Гришанковим Романом Михайловичем , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року, постановлену у складі судді Батрин О. В., в приміщенні Печерського районного суду м. Києва

у с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Переверзева Г. О., про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.10.2010 між батьком позивача ОСОБА_4 та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 02.05.2018. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер. У визначений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Також до приватного нотаріуса із відповідною заявою звернулась відповідач. Позивач вважає, що майнові вимоги відповідача щодо визнання за нею права власності на спадкового майна є протиправними, оскільки належне батьку позивача майно було заповідано позивачу батьком на підставі складеного за життя заповіту від 06.03.2021.

У зв`язку із зазначеним позивач просить суд визнати протиправними майнові вимоги відповідача з приводу отримання права власності на частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; права власності на частину машиномісця №11-1(підвал 1) за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на частину машиномісця № НОМЕР_1 (підвал 1) за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити приватному нотаріусу КМНО Переверзевій Г. О. здійснити видачу відповідачу свідоцтва на право власності на вказане майно. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Переверзева Г. О., про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику. Вирішено питання щодо повернення судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення позовної заяви ОСОБА_1 через свого представника Гришанкова Р. М. подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, не з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення питання про повернення позову, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що порушує право на доступ до правосуддя, оскільки суд першої інстанції помилково вважав, що позивачу вручена ухвала суду від 04.05.2022 на електронну адресу 14.06.2022, так як така ухвала не була доставлена представнику позивача. Про постановлені судом ухвали про залишення позову без руху та про повернення позову стороні позивача стало відомо лише 31.01.2023. Апелянт вказав, що ухвала суду від 04.05.2022 та ухвала суду від 01.08.2022 не вручені ні позивачу, ні його представнику. Також заявник звернув увагу, що судом не було повернуто позовну заяву із доданими до неї матеріалами, хоча про це зазначено у супровідному листі від 05.08.2022. Зазначене позбавило сторону позивача можливості вчасно усунути зазначені недоліки та надати суду квитанцію про сплату судового збору за другу заявлену позивачем немайнову вимогу.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивача відповідач та третя особа не скористалися.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, п. 6 ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив суд:

- визнати протиправними майнові вимоги відповідача з приводу отримання права власності на частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; права власності на частину машиномісця № НОМЕР_2 (підвал 1) за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на частину машиномісця № НОМЕР_1 (підвал 1) за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити приватному нотаріусу КМНО Переверзевій Г. О. здійснити видачу ОСОБА_2 свідоцтва на право власності на вказане майно. Судові витрати покласти на відповідача.

При цьому позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за одну немайнову вимогу, що складає 908,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Переверзева Г. О., про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

Так, залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 як недолік суд зазначив, що прохальна частина позовної заяви містить дві вимоги немайнового характеру, а саме щодо визнання майнових прав відповідача протиправними та заборони приватному нотаріусу здійснювати видачу свідоцтв, однак позивачем в порушення положень Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру.

Копія ухвали Печерського районного суду від 04 травня 2022 року направлена 14.06.2022 о 17:39 год на електронну адресу представника позивача - адвоката Гришанкова Р. М.: ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно довідки про доставку електронного листа документ доставлено до електронної скриньки 14.06.2022 о 18:39 год.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Переверзева Г. О., про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків.

Повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2022 позивачем не виконано, оскільки не сплачено судовий збір за другу немайнову вимогу, заявлену позивачем у позові.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 185 ЦПК України).

Частинами 2, 3 статті 185 ЦПК України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 5 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 24 листопада 2021 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Переверзева Г. О., про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява подана до суду у паперовій формі шляхом подачі її до суду першої інстанції безпосередньо представником позивача - адвокатом Гришанковим Р. М.

У позовній заяві вказано, що поштовою адресою позивача ОСОБА_1 для направлення кореспонденції та представника позивача - адвоката Гришанкова Р. М. для направлення кореспонденції є : АДРЕСА_3 .

Також на виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України представником позивача у позовній заяві вказано адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із матеріалів справи вбачається, що копія ухвали суду від 04.05.2022 про залишення позовної заяви без руху була надіслана на електронну пошту представника позивача. На поштову адресу, зазначену стороною позивача як адресу для направлення кореспонденції копія ухвали про залишення позову без руху судом не направлялася.

Так, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частина шоста статті 272 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 15.16 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.

З урахуванням положень статті 253 ЦК України, які передбачають, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, то підсистеми «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно розпочали функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

Таким чином, на час постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення позовної заяви без руху названі підсистеми (модулі) ЄСІТС вже розпочали функціонування.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 5.6 і 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС: офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України; користувач ЄСІТС (користувач) - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про ЄСІТС).

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку.

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства). Документи, які один з учасників справи надіслав до суду, іншого органу чи установи у системі правосуддя з використанням Електронного суду, в передбачених законодавством випадках автоматично надсилаються до Електронних кабінетів інших учасників справи чи їхніх повірених після реєстрації цих документів в АСДС або автоматизованих системах діловодства. До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи. Особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (пункт 38 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з пунктами 42, 43 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету. До Електронного кабінету надсилаються документи у справі лише в разі наявності ідентифікаційних даних користувача (учасника справи), внесених до автоматизованої системи діловодства. У разі надсилання користувачем документів у справі за допомогою власного Електронного кабінету ідентифікаційні дані користувача вносяться до автоматизованої системи діловодства в автоматичному режимі. У разі надсилання документів у справі особою в паперовій формі її ідентифікаційні дані вносяться до автоматизованої системи діловодства працівником суду.

Отже законодаець чітко розмежовує адресу електронної пошти учасника справи та офіційну електронну адресу, якоє є адреса зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Із матеріалів справи вбачається, вони не містять підтвердження направлення стороні позивача копії ухвали Печерського районного суду від 04.05.2022 про залишення позову без руху на її офіційну електронну адресу, зареєстровану в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, та доставлення названого процесуального документа до її електронного кабінету. Така адреса позивачем та його представником у позові не зазначалася.

У постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 279/5407/20 вказано, що електронна адреса - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua». За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний надіслати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом або електронним листом на офіційну електронну адресу, зареєстровану в Системі, чого зроблено не було.

Разом з тим, матеріали справи не місять доказів направлення копії ухвали суду від 04.05.2022 про залишення позову без руху на поштову адресу сторони позивача, зазначену у позовній заяві як адресу для направлення кореспонденції.

Докази вручення копії ухвали Печерскього районного суду м. Києва від 04.05.2022 в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту представника позивача є врученням такого судового рішення.

Визнаючи неподаною позовну заяву та повертаючи її заявнику, суд першої інстанції не врахував, що доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту учасника судового процесу не є належним врученням такого рішення. За обставинами цієї справи суд зобов`язаний був надіслати стороні позивача ухвалу про залишення позовної заяви без руху в паперовій формі рекомендованим листом на поштову адресу, вказану стороною позивача для напрвлення кореспонденції, чого не було зроблено. У матеріалах справи відсутні докази вручення стороні позивача вказаної ухвали суду в передбаченому процесуальним законодавством порядку.

Зважаючи на викладене, за відсутності доказів вручення стороні позивача копії ухвали про залишення позовної заяви без руху Печерський районний суд м. Києва застосував приписи частини третьої статті 185 ЦПК України без достатніх для цього правових підстав.

За змістом статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку що ухвала суду першої інстанції про повернення позову постановлена з порушенням норм процесуального права і таке порушення норм процесуального права перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки у суду не було законних підстав для повернення позову заявнику через неусунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 04.05.2022, така ухвала вручена ні позивачу, ні його представнику не була.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п .6 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Гришанковим Романом Михайловичем , задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 27 березня 2023 року.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна