Справа №2-842/2011
Провадження №6/155/4/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра», боржник ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги мотивує тим, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 19 грудня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №163-ПГ/13-В від 07 квітня 2008 року в розмірі 26471,94 гривню, державне мито в розмірі 264,72 гривні та 120 гривень витрат за ІТЗ.

Вказує, що 05 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №163-ПГ/13-В від 07 квітня 2008 року.

Крім кого, 18 грудня 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір №GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило, а ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №163-ПГ/13-В від 07 квітня 2008 року.

На підставі наведеного, просить суд, замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчому листі.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги заяви підтримує, просить їх задовольнити.

Представник боржника 20 березня 2023 року подав клопотання про повернення заяви про заміну сторони виконавчого провадження без розгляду з підстав не отримання боржником копії заяви з додатками.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися судом про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв про відкладення розгляду заяви до суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 19 грудня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №163-ПГ/13-В від 07 квітня 2008 року в розмірі 26471,94 гривню, державне мито в сумі 264,72 гривні та 120 гривень витрат за ІТЗ.

Із матеріалів справи також вбачається, що 05 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №163-ПГ/13-В від 07 квітня 2008 року.

18 грудня 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір №GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило, а ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №163-ПГ/13-В від 07 квітня 2008 року.

З відповіді Горохівського ВДВС у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за №22.1-24/3460 від 16 березня 2023 року вбачається, що виконавчий лист №2-842/2011 виданий Горохівським районним судом Волинської області 15 серпня 2012 року, станом на 16 березня 2023 року відповідно до даних реєстру АСВП на виконанні не перебуває. Даний документ був прийнятий до виконання 12 листопада 2012 року про що було винесено постанову про відкриття ВП №35180133. Проте, 19 березня 2013 року державним виконавцем дане виконавче провадження закінчене на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ направлено за належністю до іншого відділу ДВС, який повторно на виконання до Горохівського ВДВС не надходив.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник посилався на ту обставину, що відповідно про правових висновків Верховного Суду, заміна стягувача його правонаступником можлива на будь-якій стадії процесу, незалежно він наявності відкритого виконавчого провадження, його відсутності і пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Однак, суд не погоджується з такими доводами заявника, з огляду на наступне.

Похідним від матеріального правонаступництва є процесуальне правонаступництво.

Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України.

Згідно з нормами частини другої статті 55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається з видачі виконавчого листа і закінчується виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду розглядаючи справу №2-7763/10 у постанові від 08 лютого 2022 року зазначила таке.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Як встановлено судом, виконавчий лист №2-842/2011, який виданий 15 серпня 2012 року Горохівським районним судом Волинської області, 19 березня 2013 року направлено за належністю до іншого відділу ДВС на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а виконавче провадження було закінчене.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відтак, станом на день подачі заяви, а саме 20 лютого 2023 року, про заміну стягувача у виконавчому листі заявником ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не надано будь-яких доказів того, що таке виконавче провадження відновлене.

У матеріалах справи відсутні відомості про оскарження постанови державного виконавця від 19 березня 2013 року про закінчення виконавчого провадження стягувачем, питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання разом із питанням правонаступництва, ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у поданій заяві не ставить, а тому, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, відсутня дійсна мета такого правонаступництва та підстави для заміни стягувача у виконавчому листі.

Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» слід відмовити.

Керуючись ст. 10-13, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра», боржник ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому листі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.