14.03.2023 Справа № 756/2085/22
Унікальний № 756/2085/22
Провадження № 2/756/829/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретарів: Демченко І.В., Марценюк А.І.

за участі: ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , у якому просила стягнути з останнього 220 698,09 грн. - за відновлювальний ремонту автомобіля, 710,00 грн. - за оплату евакуації ТЗ з місця пригоди, 2 500,00 вартості звіту оцінки ТЗ.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.07.2021 року о 17 год. 13 хв. в м. Києві по просп. Г. Сталінграду, 43 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «HONDA» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , та транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «HONDA», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/14498/21 від 07.10.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність гр. ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.202814576. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 130 000,00 грн., франшиза - 2 600,00 грн.

Згідно Звіту №7348 від 20.12.2021 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ (надалі - Звіт про оцінку ТЗ), який виконано суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача (з врахуванням ПДВ на запчастини та матеріали) складає 347 464,26 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, як і матеріальний збиток становить 181 539, 52 грн.

17.09.2021 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у межах встановленого ліміту перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 127 400,00 грн., розраховане за вирахуванням суми франшизи 2 600,00 грн. Страхове відшкодування позивач отримав у розмірі 126 766,17 грн. з вирахуванням банківської комісії у розмірі 633,83 грн.

При цьому, позивач вказує, що розміру страхового відшкодування не вистачило для повного відшкодування завданої шкоди, а тому автомобіль і досі не відремонтовано.

Таким чином, позивач звернулася до суду про стягнення з заподіювача шкоди різниці суми вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача із сумою вже сплаченого страхового відшкодування.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача, встановив наступне.

26.07.2021 року о 17 год. 13 хв. в м. Києві по просп. Г. Сталінграду, 43 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «HONDA», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «HONDA», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 .

Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/14498/21 від 07.10.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність гр. ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.202814576 з лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн., із франшизою 2600,00 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, при цьому франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Ст. 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно Звіту №7348 від 20.12.2021 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ (надалі - Звіт про оцінку ТЗ), який виконано суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача (з врахуванням ПДВ на запчастини та матеріали) складає 347 464,26 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, і розмір матеріального збитку визначено у розмірі 181 539, 52 грн.

У ході розгляду справи судом встановлено, що 17.09.2021 року ПрАТ СК « ПЗУ Україна» у межах встановленого максимального ліміту перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 127 400,00 грн., розраховане за вирахуванням суми франшизи 2 600,00 грн.

Таким чином, страховою компанією страхове відшкодування здійснено належним чином в межах ліміту відповідальності із суми вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

При цьому, у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 77, ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду викладеної в постанові по справі №753/21177/16 від 19.09.2018 року, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

За ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція).

Істотними умовами договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу є найменування та місце розташування сторін за цим договором, перелік робіт з технічного обслуговування чи ремонту та термін їх виконання, вартість робіт та порядок розрахунків, перелік складових частин (матеріалів) використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу, перелік документів який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту та гарантійні зобов`язання виконавця щодо проведених робіт.

За п. 4 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджених наказом Міністерства Інфраструктури України 28.11.2014 року №615, які згідно п. 1 поширюються на правовідносини позивача із особою, яка здійснювала ремонт транспортного засобу повинні містити істотні умови відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно розділу 5 п. 7 Правил, документами, що підтверджують надання послуги є акт приймання-передачі КТЗ після надання послуг із технічного обслуговування чи ремонту, наряд-замовлення підписаний контролером якості та замовником, документ, що підтверджує оплату послуг, рахунок-фактура.

Вказані правила у своїх додатках передбачають чіткий зразок наряду замовлення на виконання робіт та акт прийому передачі КТЗ, чого позивачем до суду надано не було.

За ч.2 п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється Страховиком безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. (Акти виконаних робіт, платіжні доручення про сплату).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкові зобов`язання у особи, яка надає послуги, виникають з дати вчинення замовником та виконавцем послуги певних дій, направлених на отримання послуги.

Таким чином, автотоварознавче дослідження не є підставою Для виникнення податкових зобов`язань з надання послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов`язання можуть виникнути лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником податку ПДВ.

Тобто, у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником ПДВ - податкові зобов`язання не виникають.

Таким чином, ініціюючи перед судом вимоги про стягнення із заподіювача шкоди 220 698 грн. 09 коп. різниці вартості відновлювального ремонту автомобіля «HONDA», д.н.з. НОМЕР_1 із сумою сплаченого страхового відшкодування (347 464,26 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ на запчастини та матеріали - 127 400,00 грн. страхового відшкодування=220 698 грн. 09 коп.) позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження відновлення транспортного засобу та вартості проведених ремонтних робіт.

При цьому, на думку суду відсутність доказів ремонту транспортного засобу не виключає можливості стягнення із заподіювача шкоди різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

З огляду на зазначене позовна заява підлягає частковому задоволенню у розмірі 54 773,35 грн., а саме: різниця між розміром матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «HONDA», д.н.з. НОМЕР_1 , визначеного у звіт №7348 від 20.12.2021 року, що становить 181 539,52 грн. із виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 126 766,17 грн.

Окрім того, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесенні внаслідок ДТП додаткові витрати, а саме 710,00 грн. за евакуацію з місця пригоди пошкодженого автомобіля, що підтверджується квитанцією №085938 від 05.08.2021 року та 2500,00 грн. за підготовку звіту про оцінку автомобіля, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 29.09.2021 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 1191,1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 6, 22, 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджених наказом Міністерства Інфраструктури України 28.11.2014 року №615, ст.ст. 2, 13, 76, 81, 82, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_4 ) 54 733 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот тридцять три) грн. 35 коп. матеріальної шкоди, 710 (сімсот десять) грн. на компенсацію евакуації транспортного засобу, 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. в рахунок оплати послуг оцінки майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_4 ) 750 (сімсот п`ятдесят) грн. в рахунок компенсації суми сплаченого судового збору.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 14.03.2023 року.

Суддя А.В. Шевчук