Справа № 291/1171/20
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Ружині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області в особі голови Черешнюка Олександра Миколайовича про визнання незаконним та скасування розпорядження № 91-к від 24.09.2020 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, та по об`єднаній цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області в особі голови Черешнюка Олександра Миколайовича про визнання незаконними і скасування розпоряджень про накладення дисциплінарних стягнень,

у х в а л и в :

22.09.202 року позивачка звернулася до суду з позовом до Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області в особі голови Черешнюка Олександра Миколайовича про визнання незаконними і скасування розпоряджень про накладення дисциплінарних стягнень. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що з 15 серпня 1972 року працює в Чорнорудській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області на різних педагогічних посадах і з 29.06.1993 року працює на посаді директора школи. За час роботи здобула повагу і авторитет в колективі має державні та інші нагороди і заохочення. За роки сумлінної праці не мала жодного нарікання чи дисциплінарного стягнення. Її конфлікт з головою Вчорайшенської сільської ради Черешнюком Олександром Миколайовичем розпочався в 2020 році після прийняття Закону України «Про повну загальну середню освіту», перехідними положеннями якого встановлено припинення безстрокових трудових договорів з керівниками закладів загальної середньої освіти з одночасним укладанням строкових трудових договорів. Небажаючи укладати з нею трудовий договір, голова морально тиснув і позивачкою була подана заява на звільнення 09.06.2020року, яку вона відкликала 21.06.2020 року. Після цього тиск на неї посилився. 23 червня 2020 року розпорядженням голови № 96 Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » на неї накладено дисциплінарне стягнення - оголошено догану за порушення трудової дисципліни (запізнення на уроки, вирішення особистих питань в робочий час, невиконання та неналежне виконання обов`язків директора) на підставі протоколу №1 від 17.06.2020 року засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П. та її письмових пояснень від 12.06.2020р.. Про оголошення догани їй не було відомо і з розпорядженням не ознайомлено, його було надіслано по пошті і його отримала 27.06.2020р.

11 серпня 2020 року розпорядженням голови № 106 Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » «за порушення трудової дисципліни, а також враховуючи те, що її робота як директора школи визнана незадовільною за результатами щорічного звітування» на позивачку накладено дисциплінарне стягнення на підставі протоколу №1 від 24.07.2020р. засідання комісії з розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 та протоколу №1 від 10.08.2020р. засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 .. З даним розпорядженням вона ознайомлена була в той же день 11.08.2020р. зранку біля 10 години. Пояснень до накладання дисциплінарного стягнення у неї не брали, а в день оголошення догани поспішали і не мала можливості надати письмові пояснення, лише змогла написала на розпорядженні не згодна і зазначити дату.

Вважає розпорядження № 96 від 23.06.2020 р. і № 106 від 11.08.2020р. про оголошення їй доган незаконним, оскільки - в розпорядженні не зазначено факти порушення трудової дисципліни, які саме обов`язки нею, як директора школи, не було виконано.

Протокол №1 від 17.06.2020 року та протокол №1 від 24.07.2020р. засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П., який є підставами для накладення дисциплінарного стягнення не містить фактів, що свідчили б про порушення позивачкою трудової дисципліни та інших перелічених порушень. Натомість в ньому викладені суб`єктивні думки окремих членів вказаної комісії, працівників Вчорайшенської сільської ради, які 03.06.2020 року прибувши в приміщенні навчального закладу централізовано від неповнолітніх учнів, зібравши їх в окремому кабінеті, взяли скарги щодо неї, а також скарги деяких батьків і класного керівника дітей, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 та протокол засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П. знову №1, але від 10.08.2020р. При цьому рішення про створення комісії не приймалось, перевірок щодо встановлення фактів вчинення порушення трудової дисципліни не проводилось.

Розпорядженням голови № 105 від 10.08.2020р. Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про створення комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 » було створено комісію і засідання якої призначено цього ж дня 10.08.2020р. о 14.00 , на яке її не запросили для надання пояснень. Про об`єктивне встановлення фактів не йдеться.

Також, розпорядженням голови № 112 від 20.08.2020р. Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про внесення змін до розпорядження №106 від 11.08.2020р. та виправлення описки» виправлено дату складання протоколу №1 комісії по розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 на 24.06.2020р. та виключено протокол №1 від 10.08.2020р засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П. і внесено Акт від 19.06.2020р. про взяття усних пояснень у ОСОБА_1 . З цим розпорядженням позивачка також не була ознайомлена, його було направлено поштою, та отримано 05.09.2020р..

Акт про взяття усних пояснень у ОСОБА_1 від 19.06.2020р., який не був включений до розпорядження і чи був взагалі невідомо, не відповідає дійсності містить домисли, думки і висновки особи що його писала, а тому не може бути підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Щодо звіту керівника - керівник закладу щороку звітує на зборах (конференції) колективу закладу освіти у відповідності до вимог чинного законодавства для забезпечення відкритості і прозорості управління навчальним закладом в порядку визначеному наказом Міністерства освіти і науки України № 178 від 25.03.2005р.. У зв`язку з встановленням карантину на всій території України постановою КМУ №211 від 11.03.2020р. та відповідними обмеженнями, керуючись наказом №406 від 18.06.2020, листами і рекомендаціями розміщеними на сайті Міністерства освіти і науки України звіт директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів був оприлюднений на сайті та захід проведено з дотриманням карантинних обмежень в закладі про що складено протокол №1 від 19.06.2020року.

Окрім того, дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, а тому не може бути застосоване.

Шукаючи захисту від свавілля голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області позивачка звернулась зі скаргою в Управління Держпраці у Житомирській області.

Управління Держпраці у Житомирській області надано відповідь № 19-11/760/Д-542 від 01.09.2020р. про розгляд звернення, яким у зв`язку із наявними ознаками трудового спору рекомендовано вирішувати у встановленому законом порядку.

Маючи намір звільнити її з роботи голова Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_3 продовжував тиск на позивача, про що свідчить розпорядження голови №112 від 20.08.2020р. Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про внесення змін до розпорядження №106 від 11.08.2020р. та виправлення описки» в якому зазначено про продовження розслідування «у зв`язку новими заявами на ОСОБА_1 ».

20.10.2020 року позивачкою ОСОБА_1 подано до суду позов до Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області в особі голови Черешнюка Олександра Миколайовича про визнання незаконним та скасування розпорядження № 91-к від 24.09.2020 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчиняти певні дії. Позовні вимоги мотивовано тим, що маючи намір звільнити її з роботи голова Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області своїм розпорядженням № 83-к від 11.08.2020р. звільнити з роботи. Під час перевірки Держпраці за зверненням, 25.08.2020р. на зауваження уповноваженої особи Управління Держпраці у Житомирській області, розпорядження про звільнення було скасовано розпорядженням голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області № 113 від 25.08.2020р. «Про скасування розпорядження №83-к від 11.08.220 року».

Голова Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_3 протягом останніх місяців здійснював тиск на неї в різні способи, примушуючи до звільнення. Не подавши заяви про звільнення навіть після оголошення доган, що оскаржуються, головою Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області з метою забезпечення себе підставами для звільнення було видано розпорядження №112 від 20.08.2020р. «Про внесення змін до розпорядження №106 від 11.08.2020р. та виправлення описки» в якому виключив протокол № 1 а 10.08.2020р. з підстав про оголошення їй догани розпорядженням № 106 від 11.08.2020р.

24 вересня 2020року позивачкою була подана заява на ім`я голови Вчорайшенської сільської ради про увільнення від виконання посадових обов`язків у зв`язку з реєстрацією її кандидатом на посаду голови Вчорайшенської сільської ради відповідно до ч.1 ст. 237 Виборчого кодексу України у відповідності до рішення Конференції Житомирської обласної організації ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «СИЛА І ЧЕСТЬ» від 21.09.2020р. про висування її кандидатом на посаду Вчорайшенської сільського голови.

Але головою Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області цього ж дня 24.09.2020р. видано розпорядження № 91-к «Про звільнення з посади директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_1 » яким її звільнено з роботи «за систематичне невиконання обов`язків».

Вважає розпорядження № 91-к від 24.09.2020 р. незаконним, так як нею як директором Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради не вчинялось порушення трудової дисципліни чи обов`язків. Догани на які в описовій частині вкаазаного розпорядження посилається голова Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_3 є незаконними.

Окрім того, в розпорядженні № 91-к від 24.09.2020р. є посилання на Примірне положення то порядок звітування керівників дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів про свою діяльність перед педагогічним колективом та громадськістю, на зрушення якого вже посилались в розпорядженні голови № 106 від 11.08.2020р. Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Будь-якого нового порушення, яке б могло бути підставою для застосування нового дисциплінарного стягнення, як звільнення в розпорядженні не зазначено.

Також, не було додержало правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема обов`язок зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень до застосування дисциплінарного стягнення передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України.

У позивачки ніяких пояснень не брали і про яке порушення йдеться не зрозуміло.

В день звільнення, з нею не було проведено остаточний розрахунок. Розрахунок було проведено 29.09.2020р.

З огляду на викладене розпорядження голови № 91-к від 24.09.2020р. «Про звільнення з посади директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_1 » не містить підстав для розірвання трудового договору, винесено з порушенням процедури, норм чинного законодавства є незаконним і підлягає скасуванню.

Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток, згідно довідки про заробітну плату за весь час вимушеного прогулу на день ухвалення рішення суду з проведенням помісячного розрахунку заробітної плати з відповідними нарахуваннями та відрахуваннями згідно чинного законодавства. Враховуючи, що липень, серпень і вересень були виплати за час відпустки і тимчасової непрацездатності, а для розрахунку береться саме заробітна плата - травень і червень 2020 року. Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу на день звернення до суду складає 13729,72 грн..

Внаслідок неправомірних дій відповідача по відношенню до позивачки, накладення дисциплінарного стягнення і звільнення з роботи, вона та її родина знаходимось у стресовому стані, нервовій обстановці, вона особисто знаходилась в пригніченому стані, так як багато років чесно і сумлінно працювала в закладі освіти, здійснювала керівництво навчальним закладом, вела викладацьку роботу, користувався повагою серед членів колективу, мешканців населеного пункту та інших організаціях та установах району, з якими спілкувалася, а зараз спілкування з людьми порушено, односельці опускають очі при зустрічі, дискомфорт навіть в звичайних побутових речах. Одночасно дії відповідача призвели до погіршення самопочуття, підвищився тиск, а потім на фоні нервового перевантаження запаморочилась голова і травмувала ногу. Внаслідок цього потребувала лікування, що вимагало придбання за власні кошти медпрепаратів, тобто завдано не лише матеріальну, але і значну моральну шкоду та шкоду здоров`ю. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача в особі голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Китомирської області Черешнюка Олександра Миколайовича, на її користь 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень моральної шкоди і зобов`язати вибачитись на зборах трудового колективу Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року вищевказані позови було об`єднано в одне провадження.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позові. Просили суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог за безпідставністю. Подали відзив на позов в якому вказали що заявлені вимоги ОСОБА_1 не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, просили відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

Судом встановлено що позивачка з 15 серпня 1972 року працює в Чорнорудській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області на різних педагогічних посадах і з 29.06.1993 року працює на посаді директора школи, що стверджується трудовою книжкою виданою 27.01.1971 року на ім`я ОСОБА_1 (т.1 а.с.11-16).

За час роботи здобула повагу і авторитет в колективі має державні та інші нагороди і заохочення: орден «Знак Пошани» № НОМЕР_1 , ювілейна пам`ятна відзнака «20 років незалежності України», грамоти, є ветераном праці серія НОМЕР_2 (т.1 а.с.16-19).

23 червня 2020 року розпорядженням голови № 96 Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » на позивачку накладено дисциплінарне стягнення - оголошено догану за порушення трудової дисципліни (запізнення на уроки, вирішення особистих питань в робочий час, невиконання та неналежне виконання обов`язків директора) на підставі протоколу №1 від 17.06.2020 року засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П. та письмових пояснень від 12.06.2020р. (а.с.20-31).

Дане розпорядження про оголошення догани позивачка отримала поштою 27.06.2020р. (т.1 а.с.41)

Відповідно акту №1 від 23.06.2020 року складеного юрисконсультом ОСОБА_4 , членами комісії з розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 , в присутності інших членів комісії, в телефонному режимі було запрошено ОСОБА_1 на засідання комісії, яке відбудеться 24.06.2020 року о 11 год. 00 хв. (т.1 а.с.32)

11 серпня 2020 року розпорядженням голови № 106 Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 «за порушення трудової дисципліни, а також враховуючи те, що її робота як

директора школи визнана незадовільною за результатами щорічного звітування» на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення на підставі протоколу №1 від 24.07.2020 р. засідання комісії з розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 та протоколу №1 від 10.08.2020р. засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 . З даним розпорядженням позивачка ознайомлена була в той же день 11.08.2020 р. (т.1 а.с.34).

Вказані розпорядження не відповідають вимогам ст. 147 та ст.149 КЗпП України, є незаконними та підлягають скасуванню виходячи з наступного.

Директор закладу загальної середньої освіти - є керівником закладу у відповідності до Законів України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту» і призначається на посаду у відповідності до вимог цих законів. В своїй діяльності керівник керується нормами вказаних законів, нормативних актів Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки України, інших нормативних документів і Статутом закладу.

Статтею 38 ЗУ «Про повну загальну середню освіту» встановлено, що повноваження керівника закладу загальної середньої освіти визначаються законодавством та установчими документами закладу освіти, а також його права та обов`язки. Керівник закладу здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за діяльність закладу.

Статутом Чорнорудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області затвердженого рішенням № 792 Вчорайшенської сільської ради від 27.01.2020р. пунктом 5.7. встановлено ,що керівництво закладом загальної середньої освіти здійснює директор, повноваження якого визначаються законом, статутом закладу освіти та трудовим договором.

Пункт 5.9. Статуту встановлює що, «директор ЗАКЛАДУ в межах наданих йому повноважень:

- організовує діяльність ЗАКЛАДУ;

- вирішує питання фінансово-господарської діяльності ЗАКЛАДУ;

- призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки;

- забезпечує організацію освітнього процесу та здійснення контролю за виконанням освітніх програм;

- забезпечує функціонування внутрішньої системи забезпечення якості освіти;

- забезпечує умови для здійснення дієвого та відкритого громадського контролю за діяльністю ЗАКЛАДУ;

- сприяє та створює умови для діяльності органів самоврядування ЗАКЛАДУ;

- сприяє здоровому способу життя учнів (здобувачів освіти) та працівників ЗАКЛАДУ;

- здійснює інші повноваження, передбачені законом та установчими документами ЗАКЛАДУ» (т.1 а.с.40).

Статтею 147 КЗпП України визначено, що до працівника може бути застосовано стягнення за порушення трудової дисципліни. Відповідно до ст. 149 при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Так 22 липня 2020 року Верховний Суд у складі колегії судців Першої судової палати Касаційного цивільного суду виніс постанову в справі №554/9493/17 (провадження №61-38286св18), в якій деталізував вимоги до змісту наказу про оголошення догани та обов`язковості доказів порушення трудових обов`язків, а також зазначив, що порушення трудової дисципліни не є триваючим, при цьому наголосив, що згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення, як догана, відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника:

- порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків;

- вина працівника;

- наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів унеможливлює наявність дисциплінарного проступку. Під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни суди мають з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених ст. 147-149 КЗпП правил та порядку застосування дисциплінарного, стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок, а роботодавцеві необхідно враховувати, що:

1) для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язково має бути встановлено вину як одну з важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності;

2) для застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника письмових пояснень. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення;

3) при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку та заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, та попередню роботу працівника.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку,

Таким чином, Верховний Суд прийшов до висновку, що наказ про оголошення працівникові догани, якщо у ньому, зокрема, не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення працівником трудових обов`язків, не відповідає вимогам трудового законодавства, такий наказ є незаконним та підлягає скасуванню.

Що ж до строків застосування догани як дисциплінарного стягнення, то ВС вважає, що визнавати порушення трудової дисципліни триваючим є помилкою. Строк для застосування дисциплінарного стягнення визначено у ст. 148 КЗпП, яка передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від робот, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Всупереч вищезазначеним вимогам закону, в розпорядженні №96 про оголошення догани ОСОБА_1 від 23.06.2020 р., не зазначено жодних конкретних дат та обставин порушення нею трудової дисципліни, немає посилання на конкретні пункти нормативних документів, які вона порушила, не зазначено, які саме обов`язки, як директором школи, не були виконані.

Протокол №1 від 17.06.2020 року засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П., який в оскаржуваному розпорядженні зазначений як підстава для накладення дисциплінарного стягнення не містить фактів, що свідчили б про порушення позивачем трудової дисципліни та інших перелічених порушень. Натомість в ньому викладені суб`єктивні думки окремих членів вказаної комісії, працівників Вчорайшенської сільської ради, які 03.06.2020 року прибувши в приміщенні навчального закладу централізовано від неповнолітніх учнів, зібравши їх в окремому кабінеті, взяли скарги щодо ОСОБА_1 , а також скарги деяких батьків і класного керівника дітей (т.1 а.с.20-22). При цьому рішення про створення комісії не приймалось, перевірок щодо встановлення фактів вчинення порушення трудової дисципліни не проводилось.

Таким чином суд вважає, що обставини зазначені в протоколі №1 від 17.06.2020 р. не відповідають дійсності і не можуть бути підставою для застосування щодо ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , остання до того ж повідомила суду, що підпис у вказаному протоколі їй не належить, що свідчить про часткову фальсифікацію вказаного протоколу.

А тому, розпорядження голови № 96 від 23.06.2020р. Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » є безпідставним, неправомірним і підлягає скасуванню.

Щодо розпорядження №106 про оголошення догани ОСОБА_8 від 11.08.2020 року слід зазначити, що всупереч вищезазначеним вимогам закону, в ньому також не зазначено жодних конкретних дат та обставин порушення трудової дисципліни, немає жодних посилань на конкретні пункти нормативних документів, які позивачка порушила, не зазначено, які саме обов`язки нею, як директором школи, не були виконані.

В оскаржуваному розпорядженні як підставу для накладання дисциплінарного стягнення зазначено протокол №1 від 24.07.2020 року засідання комісії з розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 та протокол засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П. №1, від 10.08.2020р..

Рішення про створення комісії з розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора не приймалось, перевірок щодо встановлення фактів вчинення нею порушення трудової дисципліни не проводилось.

Розпорядженням голови № 105 від 10.08.2020р. Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про створення комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 » було створено комісію, засідання якої призначено цього ж дня 10.08.2020р. о 14.00 (т.1 а.с.33).

Як вбачається з пояснень позивачки на дане засідання її не запросили для надання пояснень, тому об`єктивне встановлення фактів відсутнє.

Розпорядженням голови № 112 від 20.08.2020р. Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про внесення змін до розпорядження №106 від 11.08.2020р. та виправлення описки» виправлено дату складання протоколу №1 комісії по розгляду колективного звернення батьків учнів ніколи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської ніколи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 на 24.06.2020 року та виключено протокол №1 від 10.08.2020р засідання комісії з розгляду заяв, скарг на директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів Дмитрук Н.П. і внесено Акт від 19.06.2020р. про взяття усних пояснень у ОСОБА_1 (т.1 а.с.36).

Таким чином, підставою для оголошення догани ОСОБА_1 оскаржуваним розпорядженням № 106 від 11.08.2020 року є протокол №1 комісії по розгляду колективного звернення батьків учнів школи, а також результатів щорічного звітування директора Чорнорудської школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 від 24.06.2020 року .

Враховуючи викладене, суд вважає, що в разі виявлення будь-яких порушень які допустила ОСОБА_1 , датою їх виявлення є дата 24.06.2020 року, а тому притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності 11.08.2020 року, поза межами передбаченого ст.148 КЗпП України місячного строку є незаконним , у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Щодо Акту про взяття усних пояснень у ОСОБА_1 від 19.06.2020р., (т.1 а.с.23-24), та інші акти, які були складені працівниками Вчорайшенської сільської ради про відмову позивачки від підпису про ознайомлення з окремими документами, суд не бере до уваги, оскільки в присутності ОСОБА_1 вони не складались, жодних доказів правомірності складання цих актів відповідач не надав.

Судом встановлено, що Розпорядженням голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області №91-к від 24.09.2020 року «Про звільнення з посади директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 , директора Чорнорудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області за систематичне невиконання обов`язків 24 вересня 2020 року на підставі п.3 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, розпорядження сільського голови Вчорайшенської сільської ради від 23.06.2020 року №96 «Про оголошення догани ОСОБА_1 », розпорядження сільського голови Вчорайшенської сільської ради від 11.08.2020 року №106 « Про оголошення догани ОСОБА_1 », норм Примірного положення про порядок звітування керівників дошкільних, загальноосвітніх та професійно - технічних закладів про свою діяльність перед педагогічним колективом та громадськістю, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №178 від 23.03.2005 року, керуючись ст. ст. 42,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (т.2 а.с.28).

Так, Верховний Суд висловився стосовно підстав звільнення працівника за ч.3 ст.40 КЗпП - у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, якщо раніше застосовувались дисциплінарні заходи (ВС КЦС постанова в справі № 761/45743/19 від 15.09.2021 р.), та вказав, що статтею 147 КЗПП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Статтею 149 КЗПП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку

Відповідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗПП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (п.22-23), за такими підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково(стаття 151 КЗПП України). Судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за іншими пунктами, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗПП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника, тобто для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов:

- порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку;

- невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності;

- невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним;

- враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими

колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів;

- з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Таким чином, при звільненні працівника відповідно до вимог пункту 3 частини першої ст.40 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний навести у розпорядженні конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Всупереч вказаним вимогам закону, в оскаржуваному розпорядженні не зазначено жодних конкретних фактів та обставин порушення позивачем трудової дисципліни, немає посилання на конкретні пункти нормативних документів, які вона порушила, не зазначено, які саме службові обов`язки, як директором школи, не були виконані.

Як вбачається з пояснень позивачки, наданих в судовому засіданні, нею як директором Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради не вчинялось жодних порушень трудової дисципліни чи обов`язків, що стали б підставою для звільнення. Догани на які в описовій частині вказаного розпорядження посилається відповідач оскаржуються в судовому порядку.

Крім того вказані дисциплінарні стягнення є умовою, а не підставою для звільнення працівника за ч.3 ст. 40 КЗпП України.

Окрім того, в розпорядженні № 91-к від 24.09.2020р. є посилання на Примірне положення про порядок звітування керівників дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів про свою діяльність перед педагогічним колективом та громадськістю, на порушення якого вже посилались в розпорядженні голови № 106 від 11.08.2020р. Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 ». Будь-якого нового порушення, яке б могло бути підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, в оскаржуваному розпорядженні не зазначено.

Також, не було додержало правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема обов`язок відібрати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень до застосування дисциплінарного стягнення передбачені статтями 147-1, 148,149 КЗпП України.

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 було звільнено не за вчинення конкретного дисциплінарного проступку після застосування двох попередніх доган, а в зв`язку з наявністю двох раніше накладених дисциплінарних стягнень.

Принцип вини прямо закріплений у п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робочих і службовців підприємств, установ, організацій, затверджених Постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань від 20 липня 1984 р. № 213, який кваліфікує поведінку працівника як порушення трудової дисципліни за наявності вини працівника та поширюється на звільнення як один із видів дисциплінарного стягнення.

Працівник вважається невинуватим, поки не доведено його вини, а обов`язок її доведення покладається на роботодавця.

За одне й те саме правопорушення заборонено двічі притягувати до юридичної відповідальності одного й того самого виду (частина перша статті 61 Конституції України). За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Всупереч статті 61 Конституції України, розпорядженням відповідача № 106 від 11.08.2020 р, а потім розпорядженням №91-к від 24.09.2020р. на позивача накладено подвійне покарання.

Крім того, відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з такої підстави може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Позивачка є членом первинної організації Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради Профспілки працівників освіти і науки України (а.с.33), до первинної організації Профспілки відповідач з питання надання згоди на її звільнення, попередньо, як це вимагає ст.43 КЗпП України, не звертався і відповідно згода не надавалась.

Недотримання процедури є підставою для визнання неправомірним накладення дисциплінарного стягнення, а саме звільнення.

Окрім того, згідно ст. 237 Виборчого кодексу України кандидату у депутати не може бути відмовлено у звільненні на період з часу його реєстрації як кандидата до закінчення виборчого процесу (або скасування його реєстрації) від виконання виробничих або службових обов`язків за місцем роботи з наданням неоплачуваної відпустки, а також кандидат у депутати під час виборчого процесу не може бути звільнений з роботи з ініціативи власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу. Всупереч даній нормі голова Вчорайшенської сільської ради не надав позивачу відпустки згідно поданої заяви, яка долучена до матеріалів справи, натомість звільнив з роботи (т.2 а.с.30-31).

Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має

право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

Конституцією України статтею 3 встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності державі. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 24 встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно статті 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору, шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, тендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", а також сприяння особі у здійсненні такого повідомлення, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

У своїх постановах Верховний Суд (постанова від 23.09.2020 р. справа № 9901/743/18) неодноразово звертав увагу на те, що для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України необхідна наявність сукупності таких умов: - порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; - невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності; - невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним; - враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; - з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що звільнення позивача відбулося з порушенням порядку, передбаченого трудовим законодавством (від позивача не відбиралися письмові пояснення; не вказано, у чому саме полягає систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором; не додержало умов для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України).

Постановою від 18.07.2019 у справі № 456/2368/16 визначено, що позовні вимоги про поновлення позивача на роботі підлягають задоволенню оскільки відповідач в наказі про звільнення не зазначив, у чому проявилось порушення працівником трудових обов`язків, яке стало підставою для звільнення позивача, на навів даних на підтвердження того, що невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків є систематичним, і раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

У справі № 161/6283/16-ц, постанова від 03.07.2019, при поновленні працівника Верховний Суд зазначив, що відповідачем не обґрунтовано тяжкості обраного виду стягнення у вигляді звільнення при тому, що безперервний стаж роботи у роботодавця складає близько 35 років, позивач є особою передпенсійного віку, має на утриманні сина інваліда, опікуном якого є, відсутність реальної шкоди, що заподіяна підприємству.

З огляду на викладене розпорядження голови № 91-к від 24.09.2020р. «Про звільнення з посади директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_1 » не містить підстав для розірвання трудового договору, винесемо з порушенням процедури, норм чинного законодавства є незаконним і підлягає скасуванню.

Щодо посилання представника відповідача на той факт що позивача не може бути поновлена на роботі, оскільки вона не дала згоди на укладення строкового трудового договору, у відповідності до Закону України «Про повну загальну середню освіту» від 16 січня 2020 року, який набрав чинності 18 березня 2020 року, суд вважає, що такі аргументи є помилковими, оскільки не базуються на вимогах закону.

Так, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 5-1 Конституції України держава гарантує працездатним., громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Усі трудові правовідносини повинні ґрунтуватися на принципах соціального захисту та рівності для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, що, зокрема, має відображатись у встановленні вичерпного переліку умов та підстав припинення таких відносин.

Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою,за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа , зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк, на визначений строк, встановлений за погодженням сторін та таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про повну загальну середню освіту» педагогічні працівники закладів освіти приймаються на роботу за трудовими договорами відповідно до вимог цього Закону та законодавства про працю. Педагогічні працівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, які досягай пенсійного віку та яким виплачується пенсія за віком, працюють на основі трудових договорів, що укладаються строком від одного до трьох років.

Пунктом 2 ч. 3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з педагогічними

працівниками державних і комунальних закладів загальної середньої освіти, яким виплачується пенсія за віком, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. До 1 липня 2020 року керівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з педагогічними працівниками таких закладів освіти, яким виплачується пенсія за віком, з одночасним укладенням з ними трудових договорів строком на один рік. У разі незгоди з продовженням трудових відносин на умовах строкового трудового договору педагогічні працівники, яким виплачується пенсія за віком, звільняються згідно з п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Після закінчення строку трудового договору з такими педагогічними працівниками можуть укладатися строкові трудові договори відповідно до абз. З ч. 2 ст. 22 цього Закону.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що керівники державних і комунальних закладів загальної середньої освіти до 01 липня 2020 року були зобов`язані припинити безстрокові трудові договори з педагогічними працівниками, яким виплачується пенсія за віком, з одночасним укладенням з ними трудових договорів строком на один рік, а підставою для цього є не згода працівника, а імперативна норма п. 2 ч.3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про повну загальну середню освіту».

Наведе свідчить, що відповідач мав до 01 липня 2020 року видати наказ про припинення з позивачем безстрокового трудового договору та укласти з нею трудовий договір строком на один рік. Згоди позивача на укладення строкового трудового договору відповідно до п. 2 ч. 3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про повну загальну середню освіту» не вимагалось.

Крім того, Закон України «Про повну загальну середню освіту» не зобов`язує працівника подавати у певний строк адміністрації заяву про згоду укласти строковий трудовий договір та ще й з умовою, що якщо така заява не буде подана, працівник буде звільнений.

Закон містить імперативну норму про те, що безстроковий трудовий договір безумовно припиняється, а працівнику гарантується продовження роботи строком на 1 рік, подання заяви працівником не вимагається, та після створення адміністрацією нових умов роботи такий працівник може відмовитися працювати на нових умовах. Для того щоб працівник виявив свою незгоду з новими умовами роботи, адміністрація створює умови роботи (видає наказ про припинення безстрокового трудового договору і укладення строкового трудового договору) і лише після цього з`ясовує, чи бажає працівник продовжувати роботу, чи ні, отже згоди ОСОБА_1 на укладення строкового трудового договору відповідно до п. 2 ч. 3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про повну загальну середню освіту» не вимагалось.

Відповідно до ст.235 КЗпП України при вирішенні питання про поновлення на роботі одночасно приймається рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток, згідно довідки про її заробітну плату - довідки про доходи № 629 від 13.10.2020р. за весь час вимушеного прогулу на день ухвалення рішення суду з проведенням помісячного розрахунку заробітної плати з відповідними нарахуваннями та відрахуваннями згідно чинного законодавства.

Отже, виходячи зі змісту вказаних положень вбачається, що суд приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу одночасно із прийняттям рішення про поновлення на роботі.

Період вимушеного прогулу з 25.09.2020 року по 01.09.2022 року (день прийняття ОСОБА_1 на посаду вчителя математики код КП 2320 на умовах строкового трудового договору на 1 рік з 01.09.2022 р., відповідно до наказу №61-к/тр від 30.08.2022 року), отже до стягнення підлягає сума 469266грн.68коп. (Чотириста шістдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят шість гривень шістдесят вісім копійок)

Розрахунок провадиться у відповідності до умов Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100 «Про розрахунок середньої заробітної плати» (із змінами та доповненнями) та довідки відповідача № 629 від 13.10.2020р.

Сумарний розрахунок робочих днів за травень - червень 2020 року 19+20=39 р/д

Середньоденний заробіток 30465,25 : 39 = 781 грн.16 коп. Де: 30465,25 - загальна сума заробітку за травень - червень 2020р. 39 кількість робочих днів

Відповідно загальна сума відшкодування середньої заробітної плати за період з дня звільнення 24.09.2020р. - грудень 2020 року (68 робочих днів), січень - грудень 2021р. (250 робочих днів), січень - 31серпня2022р. ,(148 робочих днів), станом на 01.09.2022р. -466 робочих днів. 781,16Х466 = 364020, 56 грн. (триста шістдесят чотири тисячі двадцять гривень 56 копійок) Де: 466 - кількість робочих днів вимушеного прогулу 781,16- середньоденний заробіток

Компенсація за дні щорічної відпустки(тривалістю 56 календарних днів) за 2020-2021 рік : 56x781,16=43744грн. 96коп, за 2021-2022рік: 56x781,16=43744грн. 96коп.

Допомога на оздоровлення (ст.57 ЗУ «Про освіту») у розмірі посадового окладу (наказ МОН № 557- 16 тарифний розряд станом на 2021 рік) за 2020-2021 р. - 8878 грн. 10 коп., за 2021-2022р. - 8878 грн.10 коп..

До стягнення підлягає :

364020,56+43744,96+43744,96+8878,10+8878,10= 469266грн.68коп. (Чотириста шістдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят шість гривень шістдесят вісім копійок)

Відповідно до ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, інших цивільних прав. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач зазнав душевних страждань у зв`язку із порушенням її трудових прав, внаслідок неправомірних дій відповідача по відношенню до позивачки, накладення дисциплінарного стягнення і звільнення з роботи, вона та її родина знаходимось у стресовому стані, нервовій обстановці, вона особисто знаходилась в пригніченому стані, так як багато років чесно і сумлінно працювала в закладі освіти, здійснювала керівництво навчальним закладом, вела викладацьку роботу, користувався повагою серед членів колективу, мешканців населеного пункту та інших організаціях та установах району, з якими спілкувалася, а зараз спілкування з людьми порушено, односельці опускають очі при зустрічі, дискомфорт навіть в звичайних побутових речах

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, розмір її складає 2000 гривень.

З досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин вбачається, що між сторонами склалися правовідносини з приводу захисту честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, які підлягають вирішенню на підставі норм Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про звернення громадян».

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно ст. 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (частина перша статті 1 Закону України Законом України «Про звернення громадян»).

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України Законом України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно з статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У зв`язку в викладеним, суд вважає, що позовна вимога позивачки в якій вона просить зобов`язати відповідача вибачитись на зборах трудового колективу Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради підлягає розгляду в іншому провадженні про захист честі і гідності та ділової репутації, який позивачка не позбавлена можливості подати до суду, а тому в задоволенні даної вимоги суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141, 229, 259, 265, 268, 354 ЦПК, ст. ст. 36, 40, 235 КЗпП, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 до Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області в особі голови Черешнюка Олександра Миколайовича про визнання незаконним та скасування розпорядження № 91-к від 24.09.2020 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, та по об`єднаній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області в особі голови Черешнюка Олександра Миколайовича про визнання незаконними і скасування розпоряджень про накладення дисциплінарних стягнень - задовольнити частково.

Визнати розпорядження голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житмоирської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » №96 від 23 червня 2020 року та №106 від 11 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани) незаконним та скасувати.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області «Про звільнення з посади директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради ОСОБА_1 » № 91-к від 24 вересня 2020 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Чорнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Вчорайшенської сільської ради з 25 вересня 2020 року.

Стягнути з Вчорайшенської сільської ради Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 25.09.2020 року по 01.09.2022 року в сумі 469266, 68 грн. (Чотириста шістдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят шість гривень 68 копійок), сума визначена без утримання податків та інших обов`язкових платежів), а також стягнути моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн..

Стягнути з Вчорайшенської сільської ради Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області на користь держави судовий збір в сумі 4204 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні).

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Вчорайшенська сільська рада Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області, місце знаходження:13610, с.Вчорайше, вул.Бердичівська, Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області, .

Повний текст рішення складено 06.03.2023 року.

Суддя О. В. Митюк.