Справа № 758/177/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

представника позивача-відповідача Нетребенка О.С. ,

відповідача-позивача ОСОБА_2 та його представника Новікової В.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження.

До початку розгляду справи по суті представник позивача-відповідача ОСОБА_2 - адвокат Нетребенко О.С., який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon, заявив клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про збільшення позовних вимог, вказуючи на те, що така заява була подана ним до суду 02.02.2023, тобто після постановлення судом ухвали 07.12.2022 про закриття підготовчого провадження у справі. Однак про вказану ухвалу йому стало відомо лише 07.02.2023, оскільки участі у судовому засіданні він не приймав з огляду на те, що перебуває за межами території України, а можливість його участі у режимі відеоконференції йому судом не було забезпечено, а тому строк для подання заяви про збільшення позовних вимог ним пропущено з поважних причин.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник Новікова В.О. щодо задоволення клопотання заперечили, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника про поновлення процесуального строку не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналогічне також зазначено у постанові Верховного Суду від 01.11.2021 у справі №405/3360/17.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом із матеріалів справи, 10.01.2022 ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

25.08.2022 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою суду від 21.09.2022 задоволено клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Нетребенка О.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

11.10.2022 від представника Нетребенка О.С. надійшла заява про надсилання процесуальних документів по справі на вказану ним електронну пошту.

12.10.2022 представником ОСОБА_2 - адвокатом Новіковою В.О. подано заяву про зміну предмету позову.

Як вбачається із матеріалів справи, скан-копію зустрічного позову з додатками, а також відзиву на позов 03.11.2022 було направлено секретарем судового засідання на електронну адресу представника Нетребенка О.С. , а також на його поштову адресу.

17.11.2022 представником Нетребенком О.С. через систему «Електронний суд» подано відзив на зустрічний позов, у якому він просить залишити такий зустрічний позов без задоволення, а також фактично заявив нові позовні вимоги, які є тотожними із вимогами, що наведені ним у заяві про збільшення позовних вимог від 02.02.2023.

Крім того, 17.11.2022 представником Нетребенком О.С. подано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 07.12.2022 прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та об`єднано його в одне провадження з первісним позовом.

Цією ж ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Матеріалами справи також підтверджується, що заяву про збільшення позовних вимог подано представником Нетребенком О.С. до суду через систему «Електронний суд» 02.02.2023, тобто після постановлення судом ухвали 07.12.2022, якою, зокрема, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник стверджує, що копія вказаної ухвали була ним отримана 07.02.2023.

Разом із цим, такі його доводи жодним чином не підтверджуються, до заяви про збільшення позовних вимог представником не додано жодних доказів на підтвердження причин пропуску ним встановленого законодавством строку для її подання.

З огляду на вищенаведене, суд критично оцінює доводи представника Нетребенка О.С. про те, що він був позбавлений можливості подати заяву про збільшення позовних вимог в межах строку, встановленого ст. 49 ЦПК України.

Інші доводи представника також не заслуговують на увагу суду, оскільки матеріалами справи підтверджується, що про всі дати судових засідань по справі представник Нетребенко О.С. повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на його електронну адресу, про що ним особисто подавалося відповідне клопотання.

Крім того, суд звертає увагу, що представнику позивача-відповідача було надано можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференеції з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Судом також враховується стала практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що клопотання представника позивача-відповідача ОСОБА_2 - адвоката Нетребенка О.С. про поновлення процесуального строку для подання заяви про збільшення позовних вимог є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 126, 127, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача-відповідача Нетребенка Олександра Сергійовича про поновлення процесуального строку для подання заяви про збільшення позовних вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28.03.2023.

СуддяО. О. Ковбасюк