Номер провадження: 22-ц/813/2452/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши в режимі відеоконференції справу №522/21615/20 за позовом ОСОБА_1 до держави в особі Подільської окружної прокуратури (до зміни назви Котовська місцева прокуратура), Одеської обласної прокуратури (до зміни назви Прокуратура Одеської області), Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи Державної казначейської служби України про визнання протиправною та скасування постанови прокурора, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями органів досудового розслідування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2021 року у складі судді Свяченої Ю.Б., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 8 грудня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що у відношенні нього Котовською міжрайонною прокуратурою 5 березня 2010 року порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених статтею 218, частиною 2 статті 366 КК України. Постановою від 2 грудня 2010 року пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених статтею 218, частиною 3 статті 365, частиною 2 статті 366 КК України. Кримінальна справа перебувала на розгляді суду першої та апеляційної інстанції, в апеляційному порядку 8 грудня 2011 року вирок суду першої інстанції було скасовано з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, в ході якого обвинувачення 22 серпня 2013 року було змінено та кваліфіковано як вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 4 статті 358 КК України. Надалі кримінальна справа знову перебувала на розгляді суду першої та апеляційної інстанції, в апеляційному порядку 18 березня 2014 року вирок суду першої інстанції було скасовано з направленням справи прокурору для організації додаткового розслідування.

В ході досудового розслідування 15 травня 2014 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0000015 за частиною статті 358 КК України; 19 серпня 2014 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0001274 за частиною 4 статті 358 КК України; вказані кримінальні провадження були об`єднані в кримінальне провадження №0000015. Постановою старшого прокурора Котовської міжрайонної прокуратури Дубровського В.В. від 25 грудня 2014 року кримінальне провадження №0000015 у відношенні ОСОБА_1 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 4 статті 358 КК України, закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.

В порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в справі №420/2308/20 постановою прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області Дубровського А.В. від 25 листопада 2020 року про визначення розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури, відмовлено за відсутністю підстав у визначенні розміру моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді надання адвокатських послуг на суму 150000,00 грн., завданої ОСОБА_1 діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду у кримінальному провадженні №0000015.

Посилаючись на надання йому у кримінальному провадженні №0000015 правової допомоги адвокатом Опалько О.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 14 жовтня 2012 року, наявність доказів оплати послуг адвоката на загальну суму 41500,00 грн., позивач ОСОБА_1 просив:

визнати протиправною та скасувати постанову прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області Дубровського А.В. від 25 листопада 2020 року про визначення розміру шкоди, завданої незаконними діями органів прокуратури;

стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 41500,00 грн.;

стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у цивільній справі в сумі 12100,00 грн. (а.с.1-4).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.105-108).

Відповідач Одеська обласна прокуратура (до зміни назви прокуратура Одеської області) позов не визнала, зазначивши, що постанову прокурора Котовської місцевої прокуратури від 25 листопада 2020 року винесено в порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року в справі №420/2308/20. Відмовляючи у визначенні розміру моральної шкоди, прокурор виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди. Наразі вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди вирішено у цивільній справі №522/3239/20 судовим рішенням від 20 квітня 2021 року. Відмовляючи у визначенні розміру матеріальної шкоди у вигляді адвокатських послуг у розмірі 150000,00 грн., прокурор виходив з недоведеності суми заявлених витрат. Отже, вимоги про визнання протиправною та скасування постанови прокурора про визначення розміру шкоди безпідставні. Заявлені вимоги про стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні в розмірі 41500,00 грн. також не мають документального підтвердження та розрахунку таких витрат, тому задоволенню не підлягають. Витрати на професійну правничу допомогу у цивільній справі в розмірі 12100,00 грн. не мають підтвердження фактичного понесення таких, тому витрати розподілу в порядку статті 141 ЦПК України не підлягають (а.с.159-163).

Третя особа Державна казначейська служба України надала письмові пояснення, за змістом яких відповідачем у справі даної категорії є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальні органи. Наданим позивачем договором про надання правової допомоги не передбачено порядку сплати правової допомоги, додатком до нього передбачено тільки критерії її визначення. Квитанції про прийняття адвокатом Опалько О.М. від ОСОБА_1 20000,00 грн. та 21500,00 грн. не можна вважати первинними розрахунковими документами, оскільки такі не містять необхідних даних щодо суті проведеної розрахункової операції, крім того, надані документи не відповідають вимогам постанови Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 щодо ведення касових операцій у національній валюті в Україні (т.1 а.с.116-120).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено за недоведеністю (т.1 а.с.206-209).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення вимог (т.2 а.с.1-6).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачами під час кримінального провадження №0000015, яке закрито 25 грудня 2014 року Котовською міжрайонною прокуратурою, позивачу спричинені матеріальні збитки у вигляді оплати послуг адвоката в кримінальному провадженні в сумі 41500,00 грн., постанова прокурора від 25 листопада 2020 року, якою відмовлено у визначенні розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури, є неправомірною. Аналіз статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», пунктів 11, 12 Положення про застосування вказаного Закону приводить до висновку, що відповідач має самостійно збирати документи та визначати розмір шкоди. У позивача не було витребувано відповідних документів на підтвердження витрат адвокатських витрат у розмірі 150000,00 грн., відповідач не надав доказів того, що такі документи були витребувані будь у кого. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на оплату послуг адвоката у кримінальному провадженні в розмірі 41500,00 грн., то такі підтверджено належними та допустимими доказами як то договором про надання юридичної допомоги, актами виконаних робіт адвокатом, квитанціями про сплату за подання правничої допомоги тощо. ОСОБА_1 клопотав перед судом про витребування з Котовської місцевої прокуратури матеріалів закритого кримінального провадження №0000015, в якому знаходилися всі процесуальні документи на підтвердження обсягу наданих послуг та виконаних робіт, тому посилання на недоведеність вимог безпідставне.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу Одеська обласна прокуратура заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розглядаючи питання щодо спричинення матеріальної шкоди у вигляді адвокатських послуг саме у розмірі 150000,00 грн., прокурор вірно виходив з того, що документів на підтвердження цієї суми витрат ОСОБА_1 не надано. У цивільній справі ОСОБА_1 заявив вимогу про стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат в розмірі 41500,00 грн., проте гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Стягнення з прокуратури понесених у цивільній справі витрат в розмірі 12100,00 грн. безпідставне, так як прокуратура не відповідає за зобов`язаннями держави (т.2 а.с.23-28).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог з огляду на наступне.

Кримінальне переслідування у відношенні ОСОБА_1 розпочато 5 березня 2010 року, яке остаточно завершено винесенням старшим прокурором Котовської міжрайонної прокуратури Дубровським А.В. у кримінальному провадженні №0000015 постанови від 25 грудня 2014 року про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_1 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 4 статті 358 КК України на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КК України за відсутністю в діях складу кримінальних правопорушень.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в адміністративній справі №420/2308/20 визнано протиправною бездіяльність прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області Дубровського А.В. при розгляді звернення ОСОБА_1 від 28 лютого 2020 року та від 16 березня 2020 року про надання повідомлення за формою, що встановлена Додатком до Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», куди і протягом якого терміну ОСОБА_1 може звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав у зв`язку із закриттям відносно нього кримінального провадження №0000015 постановою Котовської міжрайонної прокуратури Одеської області від 25 грудня 2014 року; зобов`язано Котовську місцеву прокуратуру Одеської області розглянути вказані звернення; зобов`язано Котовську місцеву прокуратуру винести постанову щодо визначення розміру відшкодування ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, завданої при досудовому розслідуванні у кримінальній справі №0000015, яка була закрита постановою прокурора від 25 грудня 2014 року за відсутністю складу злочинів.

В порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в адміністративній справі №420/2308/20 прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області Дубровський А.В. виніс постанову про визначення розміру шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів прокуратури від 25 листопада 2020 року, якою відмовив за відсутністю підстав у визначенні розміру моральної шкоди та матеріальної шкоди у вигляді надання адвокатських послуг в сумі 150000,00 грн. діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду у кримінальному провадженні №0000015.

25 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями, бездіяльністю органів досудового слідства, прокуратури і суду (цивільна справа №522/3239/20).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року в справі №522/3239/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку 292856,90 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 9200,00 в рахунок відшкодування судових витрат на правову допомогу; в решті вимог відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 2 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення суду від 20 квітня 2021 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду від 20 квітня 2021 року. Наразі судове рішення в цивільній справі №522/3239/20 в апеляційному порядку не переглянуте.

8 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування понесених у кримінальному провадженні №0000015 (раніше №1) витрат на правову допомогу в розмірі 41500,00 грн. (цивільна справа №522/21615/20).

Отже, постанова прокурора Котовської місцевої прокуратури від 25 листопада 2020 року винесена в порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в адміністративній справі №420/2308/20; підстави для визнання протиправною та скасування даної постанови прокурора за позовними вимогами у цивільній справі №522/21615/20 відсутні. Право на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури і суду в кримінальному провадженні, ОСОБА_1 реалізував зверненням до суду в порядку цивільного судочинства з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди (справа №522/3239/20) та зверненням до суду в порядку цивільного судочинства з позовними вимогами про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених у кримінальному провадженні №0000015 (справа №522/21615/20). Відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, передбачено статтею 1176 ЦК України, відповідно до положень якого шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державною в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду (ч.1 ст.1176 ЦК): Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч.2 ст.1176 ЦК України).

Відповідно до положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року №266/94-ВР зі змінами та доповненнями (далі Закон №266/94-ВР) відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян (п.1 ч.1 ст.1 Закону); завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду (ч.2 ст.1 Закону).

Випадки, у яких виникає право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом №266/94-ВР, визначено у статті 2 Закону, згідно пункту 2 частини 1 даної статті право на відшкодування шкоди виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливостей їх отримати.

Стаття 3 Закону №266/94-ВР визначає, що у наведених в статті 1 Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги (п.4 ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до статті 4 Закону №266/94-ВР відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року №6/5/3/41, передбачено, що відповідно до статті 3 Закону (266/94-ВР) відшкодуванню громадянинові підлягають суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги (п.п.4 п.7 Положення); відповідно до пункту 4 статті 3 Закону громадянинові підлягають поверненню суми, сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги; до цих сум відносяться суми, сплачені ним адвокатському об`єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання скарги, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у зв`язку з поїздками у справі (п.10 Положення); відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених пунктами 1,3,4 статті 3 Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету (п.13 Положення).

ОСОБА_1 перебував під слідством та судом з 5 березня 2010 року 25 грудня 2014 року.

У кримінальній справі (кримінальне провадження №1, після зміни обвинувачення кримінальне провадження №340000015) професійну правову допомогу (юридичну допомогу) ОСОБА_1 надавав адвокат Опалько О.М. на підставі Договору про надання правової допомоги від 14 жовтня 2012 року (т.1 а.с.19).

Участь адвоката Опалька О.М. як захисника Франчука С.В. у кримінальній справі не є спірною.

Кримінальне провадження №340000015 закрито постановою старшого прокурора Котовської міжрайонної прокуратури від 25 грудня 2014 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 284 КК України за відсутністю складу кримінальних правопорушень.

Отже, закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінальних правопорушень підпадає під передбачений пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону №266/94-ВР випадок, за якого виникає право на відшкодування визначених пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону №266/94-ВР сум, сплачених ОСОБА_1 у кримінальній справі (кримінальне провадження №1, після зміни обвинувачення кримінальне провадження №340000015) на оплату наданої адвокатом Опальком О.М. правової допомоги (юридичної допомоги).

Згідно Акту виконаних робіт від 25 грудня 2013 року адвокатом Опальком О.М. надано ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №1 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених статтею 218, частиною 3 статті 365, частиною 2 статті 366 КК України, правової допомоги на загальну суму 20000,00 грн. (т.1 а.с.21-22).

Згідно Квитанції б/н від 25 грудня 2013 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Опальку О.М. за надану правову допомогу 20000,00 грн. (двадцять тисяч) (т.1 а.с.23).

Згідно Акту виконаних робіт від 29 грудня 2014 року адвокатом Опальком О.М. надано ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №340000015 у відношенні ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених частинами 1, 4 статті 358 КК України, правової допомоги на загальну суму 21500,00 грн. (т.1 а.с.24).

Згідно Квитанції б/н від 29 грудня 2014 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Опальку О.М. за надану правову допомогу 21500,00 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот) (т.1 а.с.25).

Отже, витрати ОСОБА_1 на правову допомогу у кримінальній справі на загальну суму 41500,00 грн. (сорок одна тисяча п`ятьсот) понесені та підтвердження, як наслідок підлягають відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету відповідно до положень статті 4 Закону №266/94-В, пункту 13 Положення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п.п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Кожна особа (сторона) є вільна у виборі адвоката. Розмір гонорару адвоката визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Професійну правничу допомогу в цивільній справі №522/21615/20 позивачу ОСОБА_3 надано адвокатом Опальком О.М. згідно Договору про подання професійної правничої допомоги від 2 листопада 2020 року (т.1 а.с.30).

Додаток 1 до Договору від 2 листопада 2020 року містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, дата, кількість часу та попередній розрахунок витрат на суму 12100,00 грн., необхідних для надання правової допомоги по цивільному позову ОСОБА_1 (т.1 а.с.31).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Заявлені ОСОБА_1 витрати у зв`язку з розглядом цивільної справи, є пов`язаними з розглядом справи, необхідними, їх розмір є розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмету спору. Невідповідність заявлених витрат критеріям обґрунтованості, розумності та пропорційності не доведено.

В порядку частини 6 статті 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи (витрати на професійну правничу допомогу) підлягають компенсації ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вказані витрати не підлягають покладенню на прокуратуру чи відділ поліції, так як відповідачем у категорії справ про відшкодування шкоди на підставі частини 1 статті 1176, Закону №266/94-В є держава.

Витрати на сплату судового збору, від сплати якого позивач звільнений, підлягають компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2021 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до держави в особі Подільської окружної прокуратури (до зміни назви Котовська місцева прокуратура), Одеської обласної прокуратури (до зміни назви Прокуратура Одеської області), Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи Державної казначейської служби України про визнання протиправною та скасування постанови прокурора відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до держави в особі Подільської окружної прокуратури (до зміни назви Котовська місцева прокуратура), Одеської обласної прокуратури (до зміни назви Прокуратура Одеської області), Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями органів досудового розслідування, - задовольнити частково.

Стягнути з держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати, сплачені у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги у кримінальному провадженні №0000015, в сумі 41500 грн. 00 коп.

Витрати на професійну правничу допомогу у цивільній справі №522/21615/20 в сумі 12100 грн. 00 коп. підлягають компенсації ОСОБА_1 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Витрати на сплату судового збору підлягають компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 березня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Є.С.Сєвєрова

Т.В.Цюра