КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/1696/16-ц Головуючий у суді І інстанції Зотько Т.А.
Провадження № 22-ц/824/5891/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

13 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н. В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про зобов`язання виконати обов`язок в натурі шляхом передачі квартири на виконання умов договору купівлі-продажу та виселення з безпідставно займаної квартири та зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Камінська Вікторія Петрівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , який змінив у процесі розгляду справи, і остаточно просив зобов`язати ОСОБА_3 виконати обов`язок в натурі шляхом передачі йому трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на виконання умов договору купівлі-продажу від 13 жовтня 2015 року, виселити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 із безпідставно займаної ними квартири та застосувати наслідки недійсності правочину в порядку статті 216 ЦК України, а саме стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на його користь грошові кошти у сумі 859 837 грн.

У червні 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_6 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус КМНО Камінська В. П., про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13 жовтня 2015 року, укладеного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Камінською В. П. за реєстровим № 274.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року в задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено.

Визнано недійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_4 , від 13 жовтня 2015 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Камінською В. П. та зареєстрований у реєстрі за № 274. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року в частині відмови у застосуванні наслідків недійсності правочину скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Застосовано наслідки недійсності правочину - договору купівлі-продажу від 13 жовтня 2015 року квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 859 837 грн. В решті рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 7 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діяв адвокат Скуратівський С. І., залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 26 листопада 2022 року ОСОБА_1 , будучи особою, яка не брала участь у справі, однак на її думку суд першої інстанції вирішив питання про його права, обов`язки та інтереси, звернулась з апеляційною скаргою, яка не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення її недоліків, а саме надання документів, що підтверджують доплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На виконання вимог зазначеної ухвали 9 березня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено квитанцію від 27 лютого 2023 року про доплату судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

За положеннями частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у § 34 рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, зауважив, що норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, §§ 22,23).

В апеляційній скарзі порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не була учасником справи № 754/1696/16-ц, не мала та не могла мати можливості знати про розгляд даної справи в судах, а про рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року дізналась у приміщенні приватного нотаріуса КМНО Камінської В.П. 17 листопада 2021 року та в цей же день ознайомилася з ним у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Проте, наведені підстави неможливо визнати поважними і достатніми для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки за обставин фактичного ознайомлення скаржника з повним текстом оскаржуваного нею судового рішення 17 листопада 2021 року останнім днем подання апеляційної скарги буде 17 грудня 2021 року, тоді як апеляційна скарга направлена засобами поштового зв`язку лише 26 листопада 2022 року.

Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, ОСОБА_1 була обізнана зі змістом оскаржуваного судового рішення, порядком та строками його оскарження 17 листопада 2021 року, однак з апеляційною скаргою звернулася майже через один рік - 26 листопада 2022 року, не зазначивши причин пропуску тридцятиденного строку на апеляційне оскарження, які можливо визнати поважними.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення рішення особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази або вказати на інші підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження з посиланням на відповідні докази.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для зазначення нею поважних причин для поновлення пропущеного строку.

Керуючись статтями 127, 352, 354, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко