Справа №932/1269/23
Провадження №2/932/320/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська області Овчиннікова О.С. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу.

Ухвалю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2023 року позовну заяву було залишено без руху для надання позовної заяви для суду та відповідача із зазначенням: РНОКПП відповідача по справі; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; надання належним чином завірені копію паспорта та картки платника податків відповідача, копії свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження; обґрунтування обраної підсудності.

03.02.2023 року було направлено запити до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо місця реєстрації позивача та відповідача.

09.02.2023 року на адресу суду надійшла від позивача заява на виконання ухвали з уточненою позовною заявою.

24.03.2023 року на адресу суду надійшли відповіді від Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та довільних процедур Дніпровської міської ради, у яких зазначено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 згідно даних реєстру територіальної громади м. Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб міста Дніпра, зареєстрованими не значаться.

Станом на 27.03.2023 року зазначені недоліки в ухвалі суду позивачем не в повному обсязі усунуті, а саме позивачем не обґрунтовано вибрану підсудність, натомість зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України справа подається до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за фактичним місцем проживання позивача, а також не надано належним чином завірених копії паспорта та картки платника податків відповідача для визначення підсудності.

Позивачем при усуненні недоліків в позовній заяві не обґрунтовано підсудність у розумінні ч. 2 ст. 28 ЦПК України (позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них).

Тобто, позивачем не надано доказів щодо його зареєстрованого місця проживання чи перебування на території Шевченківського району м. Дніпра, не надано доказів, що на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, а також не надано доказів домовленості подружжя щодо того, що справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права. Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

По закінченню вказаного строку позивач вказані в ухвалі недоліки не виправила в повному обсязі, а тому вважаю, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбуслід вважати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу- вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Овчиннікова