Провадження № 2-о/625/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2023 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Скляренка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Талавирі С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріально - Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту батьківства,

встановив:

До Коломацького районного суду Харківської області на підставі ухвали, постановленої 30 січня 2023 року суддею Богодухівського районного суду Харківської області, надійшла заява з додатками, в якій ОСОБА_1 просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що з 2020 року вона проживала однією сім`єю із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу і ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася спільна донька ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданим 06 жовтня 2021 року Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) .

Також заявниця, обґрунтовуючи заяву, вказала, що на час народження дитини вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , а тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був здійсненний згідно статті 135 СК України, а саме за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини у відповідній графі було записано за її вказівкою.

Крім того ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто вже після народження спільної дитини, між нею та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб.

Як запевнила заявниця, 24 лютого 2022 року з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, її чоловік ОСОБА_2 був мобілізований до лав збройних сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув при виконанні службових обов`язків.

З огляду на існування вказаних вище обставин, взявши до уваги те, що встановлення факту батьківства ОСОБА_2 має юридичне значення для їх спільної доньки та є необхідним для реалізації її прав на відповідні пільги та соціальні виплати як дитини, батько якої загинув у районі проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, бойових дій чи збройних конфліктів, заявниця просила суд встановити суд факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зобов`язати Індустріально - Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 21 лютого 2023 року, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження за вказаною вище заявою і справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися.

У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, надала суду пояснення в їх обґрунтування та просила суд задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи Індустріально - Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, визначеному ч. 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки, ухвали суду та заяви із додатками на офіційну електронну адресу заінтересованої особи (а.с. 33,35).

Так відповідно до вимог ч.6 та ч.8 ст. 128 ЦПК судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси. Зокрема днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

Про причини неявки заінтересована особа суд не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від Індустріально - Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до п.1 ч.1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 жовтня 2021 року Індустріально - Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харків, при цьому батьком дитини у свідоцтві про її народження зазначено ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, сформованого 06 жовтня 2021 року Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір`ю є ОСОБА_1 , а у якості батька записаний ОСОБА_4 , відомості про якого записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері (а.с. 38).

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 17 серпня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що 17 серпня 2022 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 1183 (а.с. 9).

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 24 листопада 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 28 років помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 12 квітня 1994 року Палацом новонароджених міста Харкова, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а.с. 37)

Як вбачається із висновку генотипоскопічного експертного дослідження від 23 грудня 2022 року, зробленого за результатами відповідного лабораторного процесу завідуючею клініко-діагностичної лабораторії медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ №1168 від 03 жовтня 2016 року), біологічне батьківство біологічного сина учасниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно учасниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження, не може бути виключене, а ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,98% (а.с. 11-20).

Допитана як свідок заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомила, що приблизно із 2015 року вона почала спільно проживати із ОСОБА_2 , вони разом винаймали житло у м. Харкові, мали спільний бюджет. Також ОСОБА_1 пояснила, що фактичні шлюбні відносини із ОСОБА_2 періодично припинялися кілька разів, проте останні декілька років перед народженням дитини, а точніше із 2019 року, вона постійно проживала однією сім`єю із ОСОБА_2 і що ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася спільна донька, відомості про батька якої у актовому записі про народження були записані з її слів, позаяк вона не перебувала у шлюбі із батьком дитини. Крім того ОСОБА_1 повідомила суду, що 17 серпня 2022 році між нею та ОСОБА_2 укладений шлюб, а 08 листопада 2022 року її чоловік загинув. Крім того ОСОБА_1 пояснила, що за життя ОСОБА_2 любив їх спільну дитину і мав намір юридично оформити своє батьківство стосовно доньки, але не встиг, позаяк загинув.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили показання ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно тривалий час, в тому числі і в проміжок часу із 2019 року по момент реєстрації у 2022 році шлюбу, перебували у фактичних шлюбних відносинах, спільно проживали та мали спільний побут, і що в них народилася спільна донька, до якої ОСОБА_9 завжди ставився як до своєї рідної дитини, дуже її любив, мав наміри юридично оформити своє батьківство стосовно дитини, але не встиг цього зробити за життя.

Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків.

Згідно із ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Частиною 2 статті 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як з`ясовано у судовому засіданні у зв`язку із тим, що на момент народження дитини ОСОБА_3 , тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявниця не перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , та останнім не було подано до органів державної реєстрації актів цивільного стану заяви про походження дитини від нього, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були зазначені за правилами ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України).

Доказами батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують такий факт.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства.

Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно статті 7 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року за №4038-XIIсудово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Наявний в матеріалах справи висновок генотипоскопічного експертного дослідження від 23 грудня 2022 року, зроблений за результатами відповідного лабораторного процесу завідуючею клініко-діагностичної лабораторії медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА» (ліцензія МОЗ №1168 від 03 жовтня 2016 року), відповідно до якого не виключається факт біологічного походження дитини ОСОБА_3 від батька ОСОБА_2 , судом оцінений як письмовий доказ, який у сукупності з іншими доказами, в тому числі і показаннями свідків та показаннями заявниці, допитаної як свідка, дає підстави суду вважати, що факт, про встановлення якого просила заявниця, є доведеним.

Враховуючи те, що запис про батька стосовно ОСОБА_3 вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а також беручи до уваги ту обставину, що встановлення факту батьківства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 породжує юридичні наслідки для дитини, не пов`язані із наступним вирішенням спору про право та надає заявниці можливість реалізувати право дитини на отримання пільг і соціальних виплат, пов`язаних із втратою годувальника, а чинним законодавством України не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає вимогу ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.

Аналогічне за змістом положення закріплено і в ч.2 ст. 319 ЦПК України, згідно якої рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не змінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У відповідності до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/1, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Таким чином рішення суду, яким встановлено факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підставою для внесення Індустріально-Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) змін у відповідний в актовий запис цивільного стану про народження дитини.

З огляду на вказане вище, вимога заявниці щодо зобов`язання Індустріально-Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести відповідні зміни до актового запису №1865 від 05 жовтня 2021 року про народження ОСОБА_3 може бути задоволеною лише у випадку відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести такі зміни на підставі відповідного судового рішення.

Позаяк жодного доказу на підтвердження наявності відповідної відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін до актового запису про народження дитини заявницею не подано, така її вимога задоволеною бути не може.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріально-Немишлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту батьківства задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Індустріально-Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести відповідні зміни до актового запису про народження за №1865 від 05 жовтня 2021 року про народження ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.О. Скляренко