Справа № 198/219/22
Провадження № 2/161/260/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьк цивільну справу № 198/219/22 за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору,

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вказаним позовом.

Дослідивши письмові матеріали заяви та справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судом достовірно встановлено і це вбачається з письмових матеріалів справи, що АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору.

Також судом достовірно встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року позов Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про застосування наслідків недійсності договору, визнання відсутнім прав та обов`язків за договором - задоволено.

Застосовано наслідки недійсності договору про поточний депозитний вклад № від 06.07.1995 року, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом визнання такими, що не підлягають виконанню, всіх зобов`язань Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» за договором про поточний депозитний вклад № від 06.07.1995 року.

Визнано відсутнім у ОСОБА_1 право вимагати від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» виконання всіх зобов`язань за договором про поточний депозитний вклад № від 06.07.1995 року.

Визнано відсутнім у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» обов`язку виконувати зобов`язання за договором про поточний депозитний вклад № від 06.07.1995 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, наступного змісту.

У задоволені позову Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про застосування наслідків недійсності договору, визнання відсутнім прав та обов`язків за договором відмовлено.

Стягнуто з Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 10 215 грн.

Постанова Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року набрала законної сили.

Тлумачення змісту пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі допускається за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, констатовано існування усталеної практики конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

Суд звертає особливу увагу, що і АТ КБ «Приватбанк», і ОСОБА_1 були учасниками справи № 757/55832/21-ц за позовом Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про застосування наслідків недійсності договору, визнання відсутнім прав та обов`язків за договором, а саме відповідачами по справі.

Судом достовірно встановлено, що після ухвалення Печерським районним судом міста Києва рішення від 30 червня 2022 року в цивільній справі № 757/55832/21-ц, АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору, змінивши свій статус з відповідача на статус позивача.

При цьому, судом достовірно встановлено, що предмет та підстави позову АТ КБ «Приватбанк» повністю ідентичні предмету та підставам позову Кабінету Міністрів України в цивільній справі № 757/55832/21-ц, щодо яких судом ухвалено рішення, яке набрало законної сили.

Принцип загальнообов`язковості судового рішення є конкретизованим і вказує на такі випадки: коли особа або особи брали участь в одній справі, а потім беруть участь в іншій, то встановлені судом обставини вважаються такими, що не підлягають доказуванню; коли особи не брали участі в попередній судовій справі, то встановлені обставини не мають обов`язкового характеру. Якщо судове рішення зачіпає інтереси осіб, які не були залучені адміністративним судом до справи, то преюдиційність на таких осіб не може поширюватися. Не можуть мати преюдиційного значення рішення суду в тотожних за фабулою справах, але за позовом іншого позивача або за участю додаткового відповідача (відповідно до постанови Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 810/2559/14).

Такі дії АТ КБ «Приватбанк» призведуть до повторного розгляду справи та винесення нового рішення у справі, ідентичного за змістом постанові Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, однак, ухваленому на користь АТ КБ «Приватбанк».

А тому за таких обставин, приймаючи до уваги викладене суд приходить до беззаперечного висновку, що наявне рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Провадження в цивільній справі № 198/219/22 за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності договору закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Ковтуненко