Справа № 336/6320/19
Пр. № 2зз/336/17/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Чалаплюка С.В. про скасування забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Чалаплюк С.В. звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у виді арешту нерухомого майна, застосованого на підставі ухвали суду від 03.10.2019 року під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В заяві зазначив, що вказане нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення ХШа літ. А-9 загальною площею 157,6 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_3 , на підставі договору від 29.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Едемською-Фастовець О.О., передане в іпотеку ОСОБА_1 у відповідності до договору про іпотеку № 1615 від 29.07.2019 року, посвідченому нотаріально. На час звернення з цією заявою ОСОБА_1 набув права власності на зазначене майно, ставши переможцем публічних торгів з продажу нерухомості під час здійснення виконавчого провадження з виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики. Право власності заявника зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки підстави для продовження забезпечення заходу позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за вказаних обставин перестали існувати, представник просить про скасування заходів забезпечення позову.

Учасники справи в судове засідання для вирішення вказаного питання в силу ст. 153, 158 ЦПК України не викликались.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Главою 10 ЦПК України внормовано забезпечення позову.

Зокрема, за змістом ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

В цій самій статті цивільного процесуального законодавства містяться підстави для застосування заходів забезпечення позову, якими є істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів.

З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що ризики ускладнення або неможливості виконання рішення суду, як і ризик шкоди отриманню ефективного судового захисту можуть зумовити забезпечення позову.

Підставою для звернення до суду є необхідність отримання захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи з наведених положень цивільного процесуального законодавства, об`єктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для звернення особи за судовим захистом.

Порушенням суб`єктивного права є такий негативний вплив на нього, при якому воно звужується за своїм змістом або перестає існувати, що позбавляє його носія можливості реалізувати його повністю або частково.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв поро забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики на підставі ухвали від 03.10.2019 року судом застосовано захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належну відповідачу нерухомість, а саме: нежитлове приміщення ХШа літ. А-9 загальною площею 157,6 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у суду були всі підстави для констатації порушення права позивача на отримання переданих ним за договором позики грошових коштів.

Розгляд вказаної справи увінчався ухваленням рішення, яке набрало законної сили, про задоволення позовних вимог.

Як випливає зі змісту ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Підставою для рішення про скасування заходів забезпечення позову, за змістом ст. 158 ЦПК України, є припинення передумов для вжиття заходу забезпечення позову.

Зокрема, в силу ч. ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які зберігають свою дію до набрання законної сили відповідною ухвалою суду.

Виходячи з викладеного, заходи забезпечення позову у випадках відмови в задоволенні позову діють до набрання рішенням законної сили.

У разі ж ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 7 ст. 158 ЦПК України).

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У суду відсутня інформація про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових сум, проте суд вважає, що означені відомості не можуть вплинути на рішення про припинення дії заходів забезпечення позову, виходячи з такого.

Навіть якщо припустити існування цього виконавчого провадження, продовження застосування арешту не може бути дієвим заходом забезпечення цього провадження, оскільки арешту може бути піддано лише майно боржника.

Між тим судом встановлено, що право власності ОСОБА_3 на майно, накладенням арешту на яке забезпечені позовні вимоги ОСОБА_2 , припинено та перейшло до іншої особи на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки від 04.11.2020 року, виданого Вознесенівським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Означене право зареєстровано ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 154-157).

Як зазначено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв поро забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що подальше збереження заходів забезпечення позову не лише не доцільне, а й є таким, що обмежує право власника нерухомості.

Так як потреба в забезпеченні позову за вказаних обставин відпала через зміну обставин, що зумовили його застосування, суд знаходить за необхідне задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 158, 352-354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Чалаплюка С.В. - про скасування заходу забезпечення позову задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики у вигляді арешту нежитлового приміщення ХШа літ. А-9 загальною площею 157,6 квадратних метри за адресою: АДРЕСА_1 , застосований на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2019 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.В. Щаслива