Справа № 740/4824/22
Провадження № 2/740/233/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Пулинець Ю.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 152 806 гривень 09 копійок по виконавчому провадженню № 65173162.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду від 27 вересня 2010 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 31 серпня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення рішення вона подала виконавчий лист на виконання до Ніжинського відділу ДВС, проте 28 травня 2013 року, у зв`язку з неодноразовими вимогами відповідача відкликала вказаний виконавчий лист.

15 квітня 2021 року вона повторно пред`явила дублікат виконавчого листа, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та визначено заборгованість по аліментам за період з 28 травня 2012 року по липень 2021 року у сумі 148 934,42 гривень.

З часу стягнення аліментів відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, проте добровільно кошти на утримання дитини не надавав, хоча мав таку можливість, оскільки з 2012 року по 2017 рік здійснював підприємницьку діяльність, як ФОП, а з 2017 року - продовжував займатись тією ж діяльністю, але неофіційно.

Оскільки відповідач ухилявся від сплати аліментів, тому вона має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Від представника позивачки адвоката Гринь Л.В. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності її та позивачки.

Відповідач надав до суду заяву, в якій просив зменшити розмір пені за прострочку сплати аліментів, враховуючи, що він є інвалідом ІІІ групи, на даний час ніде не працює і займається волонтерською діяльністю по допомозі у забезпеченні життєдіяльності громади.

Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 вересня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частинки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з 31 серпня 2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання,стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного головним державним виконавцем Ніжинського відділу ДВС, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з 28 травня 2013 року по серпень 2021 року складала 152 806 грн. 09 коп. Протягом липня - серпня 2022 року заборгованість ОСОБА_2 була погашена в повному обсязі і станом на жовтень 2022 року заборгованість по аліментам відсутня (а.с. 24).

Відповідачем не спростовано, що прострочення сплати аліментів виникло з його вини.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 03 лютого 2022 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі дубліката виконавчого листа на користь ОСОБА_1 на неповнолітню дитину ОСОБА_3 з період з 28 травня 2013 року по 01 вересня 2020 року в сумі 124 250 грн. 06 коп. (а.с. 25-29).

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Тому суд погоджується із розміром пені по аліментах, розрахованим позивачкою, так як він здійснений відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Загальна розрахункова сума неустойки за період з 28 травня 2013 року по 30 липня 2022 року становить 2 301 459 грн. 68 коп., але в силу приписів статті 196 СК України максимальний розмір неустойки обмежується 100% заборгованості, за несплату якої її нараховано, тобто максимальний розмір неустойки, який можливо стягнути з відповідача становить 152 806 гривень 09 копійок.

Згідно ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Зважаючи на майновий стан та життєві обставини відповідача, зокрема, що він являється особою з інвалідністю 3 групи, на даний час не працює, займається волонтерською діяльністю (здійснює доставку гуманітарної допомоги з країн ЄС для забезпечення потреб цивільного та військового населення Чернігівської області), нещодавно в повному обсязі сплатив заборгованість по аліментам, а також враховуючи, що пеня повинна бути засобом розумного стимулювання боржника виконувати взяте на себе зобов`язання, а не перетворюватись на непомірний тягар для нього, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів до 30 000 гривень.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів є законними та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 196 СК України, ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.Г. Пантелієнко