Справа № 754/4234/22
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2023 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву представника позивача - адвоката Завгородньої Н.С. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в особі свого представника - адвоката Завгородньої Н.С., звернулась до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява вмотивована тим, що позивачка зазначена боржником у виконавчому написі, вчиненому 09.12.2019 року ПН КМНО Харою Н.С. та зареєстрований у реєстрі за № 29688 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» боргу у розмірі 33 354,22 грн. Стягнення боргу проводиться Приватним виконавцем Юхименко О.Л.. 26.12.2019 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60938787. Позивачка не погоджується з винесеним виконавчим написом, посилаючись на те, що у Приватного нотаріуса Хари Н.С. були відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому виконавчий напис нотаріуса від 09.12.2019 року № 29688 вчинений незаконно і не міг бути законною підставою для відкриття виконавчого провадження. Позивачка не отримувала від відповідача вимоги про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань не направлявся. Нотаріусом в свою чергу не було перевірено надіслання такої вимоги стягувачем і отримання її позивачем, що унеможливило подання стягувачем нотаріусу обґрунтованої заяви про вчинення виконавчого напису. За таких обставин позивачка вважає, що виконавчий напис був вчинений незаконно.

Ухвалою судді від 16.06.2022 було забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 60938787 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. № 29688 від 09 грудня 2019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 33 534, 22 грн.

Ухвалою від 16.06.2022 року позовну заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

В тому числі, судом було витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. засвідчені належним чином копії всіх матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 29688 від 09.12.2019 р.

За результатом розгляду судом цивільної справи 30.12.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було задоволено.

15.02.2023 року представником позивача - адвокатом Завгородньою Н.С. через систему електронний суд подано заяву про відшкодування судових витрат понесених на правову допомогу.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Питання ухвалення додаткового рішення у справі вирішено без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Частиною першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем разом з поданим позовом не подано до суду жодного доказу на рахунок понесення витрат на правову допомогу.

Ухваленим рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 30.12.2022 позов було задоволено.

Копія повного тексту вказаного рішення була отримана позивачкою та її представником в електронному вигляді на електронну адресу, зазначену в позовній заяві 02.01.2023, що підтверджується відповідними довідками.

Заява про ухвалення додаткового рішення з розрахунком вартості витрат на правничу допомогу з усіма доказами була датована 15.02.2023, а надійшла до суду 16.02.2023.

Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що на порушення вимог чинного законодавства, сторона позивача неналежним чином користується наданими процесуальними правами, оскільки стороною позивача до моменту ухвалення рішення суду не надано суду документи, що свідчать про понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме звіту про виконану роботу, акту приймання-передачі наданих послуг, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.) чи інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат адвоката, та відсутня заява про надання відповідних доказів суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення судом, за таких обставин, заява про ухвалення додаткового рішення у справі в частині відшкодування витрат на правову допомогу підлягає залишенню судом без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44, 133, 137, 141, 270, 430 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивачки - адвоката Завгородньої Н.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 13.03.2023.

Суддя: