КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6255/2023
У Х В А Л А

14 березня 2023 року місто Київ

справа № 752/21404/18

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Плахотнюк К.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Частково не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 06 лютого 2023 року подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

14 лютого 2023 року Київським апеляційним судом до Голосіївського районного суду міста Києва було направлено запит про витребування справи 752/21404/18.

06 березня 2023 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою, відповідачем було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

На обґрунтування доводів вказаного клопотання відповідач зазначала, що повний текст оскаржуваного рішення вона отримала 10 січня 2023 року.

А тому, просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 22 лютого 2022 року, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення.

Дати складення повного тексту оскаржуване рішення не містить.

Відповідно до супровідного листа від 22 лютого 2022 року, Голосіївським районним судом міста Києва відповідачу ОСОБА_1 було направлено копію рішення суду від 22 лютого 2022 року (а.с. 97), яку остання отримала 10 січня 2023 року, що підтверджується відміткою, проставленою на внутрішньому боці обкладинки вкінці тому справи.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 подана до суду 06 лютого 2023 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Разом з апеляційною скаргою, відповідачем було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

На обґрунтування вимог вказаного клопотання, відповідач зазначала, що її майновий стан не дозволяє сплатити суду судового збору, оскільки вона є непрацездатною, ветераном праці та пенсіонеркою.

Вказувала, що після військової агресії РФ проти України, економіка нашої держави працює тільки на військовий сектор.

Посилалась на те, що інфляція в країні на день подання апеляційної скарги складає 22%, разом з тим ціни на продукти харчування щотижнево зростають.

Вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні вимоги зазначені і у ст.8 Закону України «Про судовий збір», а саме, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Однією з основних засад судочинства, визначених у статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження зазначених у клопотанні обставин відповідач надала суду копію виписки з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по надходженням по її карті за період з 01 липня 2022 року по 12 січня 2023 року.

Разом з тим, наведені доводи щодо звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, оскільки апелянтом не надано суду доказів на підтвердження свого складного майнового стану за 2022 рік, який би унеможливлював сплату нею судового збору: довідки з Управління пенсійного фонду про розмір отриманої пенсії, довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 01 січня 2022 року по день подачі апеляційної скарги.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що відсутні підстави для задоволення вказаної заяви про звільнення від сплати судового збору, оскільки на підтвердження скрутного матеріального становища на день подачі апеляційної скарги не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги.

Згідно з п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з апеляційної скарги, відповідач оскаржує рішення в частині задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги вимоги апеляційної скарги, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 8225,80 грн. (5483,87 грн.*150%) на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Плахотнюк К.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.