ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/76/23Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/817/360/23 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Бершадська Г. В., Хома М. В.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 599/76/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року (ухвалене суддею Іваницьким О.Р.) в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася одна дитина - син ОСОБА_5 . Однак, рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2022 року шлюб між ними розірвано. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, у зв`язку із чим вона не працює, її дохід складається лише з одноразової допомоги при народженні дитини в розмірі 860 грн. в місяць, інших джерел доходів не має, потребує матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка.

У зв`язку з наведеним, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання, як непрацездатної дружини, в розмірі 6700 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач офіційно не працює, однак в судовому засіданні в суді першої інстанції, останній пояснив, що має «підробітки» - мінливий дохід. Крім того, відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти. Звертає увагу на те, що апелянт не може працювати, оскільки доглядає за дитиною та отримує лише соціальну виплату в розмірі 860,00 грн. щомісячно.

У зв`язку з викладеним просить рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу від сторін по справі до суду не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідом-лення учасників справи.

Відповідно до пункту 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; cправи про стягнення аліментів.

Предметом позову у даній справі є стягнення аліментів, при цьому ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

29 грудня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Бережанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 108, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 29 грудня 2020року.

У шлюбі народилася одна дитина - син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №42 від 28 квітня 2021 року.

Судовим наказом Зборівського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2022 року (справа № 599/1157/22) стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 липня 2022 року і до досягнення ним повноліття.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2022 року (справа № 599/1158/22), розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З довідки Управління соціального захисту (відділ соціального забезпечення №3) від 10 листопада 2022 року №125 вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Зборівському відділі №3 та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 860.00 грн., а всього 5160.00 грн.

Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків № 1907-22-01882 від 24 листопада 2022 року слідує, що ОСОБА_3 за період з 2-го кварталу 2022 року по 3-й квартал 2022 року отримувала дохід з Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації в сумі 5160.00 грн.

Згідно довідки Зборівського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №820 від 24 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 не отримувала аліменти від ОСОБА_4 в період з 21 липня 2022 року по 24 січня 2023 року, згідно судового наказу від 21 липня 2022 року № 599/1157/22.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями частини першої статті 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною другою та четвертою статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з матір`ю ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_3 не працює, її дохід складається лише з одноразової допомоги при народженні дитини в розмірі 860.00 грн. щомісячно, інших джерел доходів не має. В зв`язку з цим, на думку суду, позивачка потребує матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка ОСОБА_4 .

Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину, передбаченого ст.84 СК України. Особливість такого обов`язку полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини.

Апеляційний суд зазначає, що доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідка з Пенсійного фонду України, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Доводи відповідача в суді першої інстанції про те, що він перебуває у скрутному майновому стані, оскільки офіційно ніде не працює та має утриманців, колегія суддів оцінює критично, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаного. Також, станом на 24 січня 2023 року ОСОБА_3 не отримувала аліменти від ОСОБА_4 , згідно судового наказу від 21 липня 2022 року № 599/1157/22.

Також, колегія суддів погоджується з твердженнями апелянта про те, що відповідач ОСОБА_4 є працездатного віку, тобто фізично здоровою особою, а тому має можливість утримувати колишню дружину, шляхом сплати на її користь аліментів.

Разом з тим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, апеляційний суд виходить з того, що відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів.

У зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому менше трьох років, позивачка ОСОБА_3 не має змоги працювати і утримувати себе, тобто є тимчасово непрацездатною, потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, розмір прожиткового мінімуму, отримання позивачем державної допомоги до досягнення дитиною трьох років, стан здоров`я, матеріальне становище.

Оцінюючи зібрані та досліджені у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення, в зв`язку з чим, вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку в розмірі 500.00 грн. щомісячно, як співмірного та обґрунтованого з доказами наданими у справі.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду і ухвалення нового, яким позовну заяву слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073.60 грн., у зв`язку з розглядом позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 13 січня 2023 року до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судове рішення підлягає до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 10 березня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , адреса - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса - АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_4 .

Головуючий

Судді