ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 березня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/965/22

Головуючий у першій інстанції Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/336/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Корюківська міська рада Чернігівської області

третя особа: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області у складі судді Кутового Ю.С. від 21 листопада 2022 року, місце ухвалення рішення м. Корюківка, у справі за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши третьою особою Корюківську районну державну нотаріальну контору Чернігівської області. В позові ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк - два місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . За життя батько позивача отримав державний акт серії ЧН №162162 від 16.02.2006 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0984 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0204 та державний акт серії ЧН №162169 від 16.02.2006 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :01:002:0203. Позивач зазначала, що її батько ОСОБА_2 за життя вказаним майном не розпорядився, заповіту не склав. Після смерті батька позивач не звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у передбачені законом строки через необізнаність у чинному законодавстві, вважаючи, що для прийняття спадщини достатньо мати правовстановлюючі документи на спадкове майно або вступити у володіння спадковим майном. За даних обставин, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини був нею пропущений з поважних причин, і тому просила суд визначити їй додатковий строк - 2 місяці, з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.11.2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.11.2022 року, та ухвалити нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року не відповідає вимогам статей: 263, 264 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; викладені у рішенні суду висновки не відповідають обставинам справи і належним чином не обґрунтовані; наведені у справі докази оцінені судом з порушенням вимог статті 89 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення даного спору. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначають, що вона не звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька у передбачені законом строки, оскільки знала, що згідно раніше діючого законодавства для прийняття спадщини достатньо було вступити у володіння спадковим майном. Апелянт стверджує, що після смерті батька вона хазяйнувала на його земельних ділянках, обробляла їх, у неї знаходяться видані на ім`я померлого батька державні акти на право власності на земельні ділянки, тому ОСОБА_1 помилково вважала, що прийняла спадщину після смерті батька. Доводи апеляційної скарги вказують, що на час смерті батька ОСОБА_1 була зайнята доглядом своєї матері, яка мала похилий вік та тяжко хворіла, що підтверджується довідками Корюківської ЦРЛ від 07.09.2007 року, копії яких апелянт додає до апеляційної скарги. Апелянт вважає, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 21.11.2022 року дійшов помилкового висновку відносно того, що наведені позивачем причини неприйняття спадщини не є поважними, та необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заявленого позову.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Загалець О.М. підтримали вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача - Корюківської міської ради Чернігівської області, представник третьої особи - Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду даної справи (а.с.55,57), не з`явились. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.59).

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними ксерокопії її паспорта (а.с.4-6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 від 04.06.2009 року (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження позивача, Серії НОМЕР_2 від 02.03.1955 року (а.с.7), ОСОБА_2 є батьком позивача, ОСОБА_3 є матір`ю позивача.

Після укладення шлюбу позивачу було присвоєно прізвище ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 від 02.07.1977 року, виданого Корюківським районним відділом РАЦС у Чернігівській області (а.с.8).

За життя ОСОБА_2 отримав державний акт Серії ЧН №162162 від 16.02.2006 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,0984 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0204, та державний акт Серії ЧН №162169 від 16.02.2006 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :01:002:0203 (а.с.9-10).

В ході розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_2 за життя вказаним майном не розпорядився, заповіту не склав.

Позивач ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 не зверталась до Корюківської районної державної нотаріальної контори або до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається з оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави, на які посилається позивач, а саме, незнання ОСОБА_1 діючого законодавства та наявність у спадкодавця державних актів на право власності на земельні ділянки, не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, і за даних обставин, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року про відмову у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову не узгоджується із нормами права, які регулюють спірні правовідносини та фактичними обставинами справи, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч.3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ч.3 статті 1272 ЦК України, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила вказаної норми права про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до положень ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду: від 06.02.2018 року у справі №180/1163/16-ц, від 01.04.2019 року у справі №643/3049/16-ц, провадження №61-39398св18, від 11.11.2020 року у справі №750/262/20, провадження №61-14038св20, від 03.03.2020 року у справі №145/148/20, провадження № 61-16153св20, від 28.03.2022 року у справі №50/2158/21, провадження №61-753св22.

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані із тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 року у справі № 756/957/18, провадження №61-5590св21, висновки якої щодо застосування відповідних норм права враховує апеляційний суд при апеляційному перегляді даної справи, …Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, тимчасова непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини.

Суд першої інстанції, із врахуванням вищезазначених норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що підстави, на які посилається позивач, а саме, незнання ОСОБА_1 діючого законодавства та наявність у спадкодавця державних актів на право власності на земельні ділянки, не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, і за даних обставин, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

Позивачем в ході судового розгляду даної справи не наведено наявності у неї об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини після смерті батька.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначають, що вона не звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька у передбачені законом строки, оскільки знала, що згідно раніше діючого законодавства для прийняття спадщини достатньо було вступити у володіння спадковим майном. Апелянт стверджує, що після смерті батька вона хазяйнувала на його земельних ділянках, обробляла їх, у неї знаходяться видані на ім`я померлого батька державні акти на право власності на земельні ділянки, тому ОСОБА_1 помилково вважала, що прийняла спадщину після смерті батька.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року, оскільки, відповідно до вищезазначених приписів норм права, які регулюють спірні правовідносини, юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення відповідних дій.

Доводи апеляційної скарги вказують, що на час смерті батька ОСОБА_1 була зайнята доглядом своєї матері, яка мала похилий вік та тяжко хворіла, що підтверджується довідками Корюківської ЦРЛ від 07.09.2007 року, копії яких апелянт додає до апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 надано копію довідки Корюківської ЦРЛ Чернігівської області від 07.09.2007 року №355, виданої ОСОБА_5 , в якій зазначено відповідні діагнози, а також те, що ОСОБА_5 не здатна до самообслуговування; потребує постійного стороннього догляду, надання соціальних послуг - постійно (а.с.38). Також апелянтом до апеляційної скарги надано копію довідки Корюківської ЦРЛ Чернігівської області від 07.09.2007 року №356, виданої ОСОБА_1 , що вона за станом здоров`я може надавати соціальні послуги (а.с.39).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_5 є її матір`ю. Проте, матеріали даної цивільної справи не містять в собі належних та достатніх доказів, у розумінні статей: 77, 80 ЦПК України, на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_1 . Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а.с.7), матір`ю позивача є ОСОБА_3 .

Копія довідки Корюківської ЦРЛ Чернігівської області від 07.09.2007 року №356, виданої ОСОБА_1 про те, що вона за станом здоров`я може надавати соціальні послуги (а.с.39), не є доказом надання позивачем соціальних послуг, в тому числі, і своїй матері ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 21.11.2022 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих фактичних обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.11.2022 року - необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: