Ухвала

01 березня 2023 року

м. Київ

справа № 759/12137/18

провадження № 61-7644св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 8 в інтересах Київської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 8 в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування квартири, визнання спадщини відумерлою, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння,

за касаційною скаргою адвоката Молодої Олени Михайлівни як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Ящук Т. І., Немировської О. В., Чобіток А. О.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 8 в інтересах Київської міської Ради звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О. В. 24 лютого 2006 року за № 2483;

визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 33,5 кв. м, житловою площею 17 кв. м;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно від 05 жовтня 2017 року № 22682337, відповідно до якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ОСОБА_1 на зазначену квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

витребувати спірну квартиру із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що титульним володільцем квартири АДРЕСА_1 є Київська громада в особі Київської міської ради.

На підставі договору міни від 20 травня 1997 року спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємців за заповітом чи за законом після смерті ОСОБА_4 немає, тому ця квартира мала б перейти у власність територіальної громади міста Києва як відумерла спадщина.

Однак ця квартира знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_1 , яка придбала її у ОСОБА_5 на підставі договору від 05 жовтня 2017 року, яка, у свою чергу, придбала її у ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26 липня 2017 року, якій квартиру начебто подарувала ОСОБА_4 , однак у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріусу КМНО Меліхової О. В. немає запису про посвідчення будь-якого договору дарування цієї квартири.

Ураховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Святошинський районний суд м. Києва рішенням від 17 серпня 2020 рокупозов задовольнив частково. Визнав недійсним договір дарування квартири, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О. В. 24 лютого 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 2483. Визнав спадщину, що відкрилась

після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з житлового приміщення - квартири

АДРЕСА_1 , загальною площею 33,5 кв. м, житловою площею 17 кв. м, відумерлою. В решті позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 01 квітня 2021 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору дарування квартири скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким витребував із володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 33,5 кв. м, житловою площею 17 кв. м, загальною вартістю 498 527 грн. В задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію відмовив. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визнання відумерлою спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,5 кв. м, залишив без змін. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 05 травня 2021 року, адвокат Молода О. М. як представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року та залишити позов без розгляду.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 та постановах Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 926/03/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 420/1813/19.

23 червня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_3 на касаційну скаргу, мотивований тим, що вона не має змоги придбати собі інше помешкання, усі свої заощадження та кошти вона витратила на купівлю спірної квартири, яку оформила на племінницю і в якій зараз проживає та сплачує всі комунальні платежі. Квартира є її єдиним житлом, тому просить не виганяти її на вулицю, не забирати єдине помешкання, а захистити її та її племінницю від свавілля та бездіяльності поліції і прокуратури.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

10 червня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року зупинене касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 461/12525/15-ц.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 лютого 2023 року оприлюднено постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року за результатами розгляду цивільної справи № 461/12525/15-ц.

Оскільки обставина, яка викликала зупинення касаційного провадження усунута, колегія суддів вважає за необхідне поновити провадження у цій справі.

Керуючись статтею 254 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 8 в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування квартири, визнання спадщини відумерлою, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою адвоката Молодої Олени Михайлівни як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов