Провадження № 2/161/883/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Мельник М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.09.2020 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, згідно якої він надав відповідачці грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, які остання зобов`язувалася повернути до 01.09.2021 року. Факт отримання грошових коштів відповідачкою підтверджується розпискою про отримання коштів.

Вказує на те, що ним здійснювалися заходи щодо досудового врегулювання спору, а саме: ним було надіслано заява-вимога, однак відповідач проігнорувала дану вимогу, будь-яких дій щодо врегулювання питання щодо повернення боргу не приймає.

Зазначає, що до цього часу відповідачка зобов`язання за договором позики не виконала, кошти не повернула.

На підставі наведеного просить суд, стягнути з ОСОБА_2 в його користь суму боргу за договором позики в розмірі - 3000 доларів США, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 30 листопада 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити.

Відповідач до початку судового засідання також надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає частково.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 01.09.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики за умовами якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3000 доларів США, а остання зобов`язалася повернути борг до 01.09.2021 року.

Про укладення між сторонами вказаного договору позики свідчить розписка, складена відповідачкою ОСОБА_2 (а.с. 4).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що на день розгляду даної справи відповідачка ОСОБА_2 борг за договором позики від 01.09.2020 року позивачу не повернула.

Із матеріалів справи вбачається, що 15 вересня 2022 року позивач звертався до відповідачки з досудовою вимогою про відшкодування коштів, однак, відповідачем в добровільному порядку не повернуті кошти (а.с. 5).

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 3000 доларів США згідно розписки від 01.09.2020 року підлягає до задоволення.

Зі змісту ст.533 Цивільного кодексу України вбачається, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 01.09.2020 року в розмірі - 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу валют на день подання позову становить 109 705,80 грн.

Доводи відповідачки щодо часткового визнання нею позову та заперечення в частині суми стягнення, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки, останньою не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували часткову сплату боргу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1097,05 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 288, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526-527, 533, 1046-1052 Цивільного кодексу України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01.09.2020 року у розмірі 3000 доларів США, що у гривнях за офіційним курсом Національного банку України становить 109 705 (сто дев`ять тисяч сімсот п`ять) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1097 (одна тисяча дев`яносто сім) грн. 05 коп.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 14 березня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.