Справа № 446/2746/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2023 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Самсін М. Л.
секретаря Груба Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Добротвірської селищної ради, третя особа: Кам`янка-Бузька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою до Добротвірської селищної ради, третя особа: Кам`янка-Бузька державна нотаріальна контора, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться на АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті батька залишився гараж АДРЕСА_1 , з метою оформлення спадкових прав на який я звернувся до нотаріальної контори. Зазначає, що із оформленням спадкових прав на спадкове майно виникли проблеми, оскільки після смерті батька не залишилось правовстановлюючих документів на дане майно. За таких підстав, позивач просить визнати за ним право власності на гараж, який належав його батькові.
Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 09 січня 2023 відкрито загальне позовне провадження у даній справі.
В судове засідання позивач не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надіслав клопотання про судовий розгляд без участі представника.
Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.02.2021.
Після смерті ОСОБА_2 залишився гараж АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що на вищевказаний гараж не залишилось правовстановлюючих документів.
З копії витягу рішення Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області від 25.09.1997, вбачається, що ОСОБА_1 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування індивідуального гаража та вирішено видати державний акт на право приватної власності на землю в квартирі АДРЕСА_2 площею 0,0029 га.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03.03.2021.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовляються від успадкування належної їм частки спадщини за законом, а саме гаража АДРЕСА_3 , що підтверджується заявою від 22.06.2021
Таким чином, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлого батька, який виявив бажання прийняти спадщину.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.
За життя ОСОБА_1 не оформив право власності, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном - гаражем, що належав спадкодавцю ОСОБА_1 , оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останнього на гараж, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.
Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на гараж в порядку спадкування.
З таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Самсін М.Л.