Справа № 465/5319/21 Провадження № 2/450/82/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 ,

про (предмет позову) з урахуванням збільшених позовних вимог: визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки «Skoda Citigo 2015 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/ 2 автомобіля марки «Skoda Citigo 2015 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 ,

визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя майнові права в об`єкті незавершеного будівництва в розмірі проінвестованого авансового платежу сплаченого за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна № 6630 від 16.10.2020 року з ТОВ «Бізнес Інвест Інтернешнл Україна», що в грошовому еквіваленті становить вісімсот сорок вісім тисяч грн. 00 коп,

визнати за ОСОБА_1 1/ 2 права власності на майнові права в об`єкті незавершеного будівництва в розмірі проінвестованого авансового платежу сплаченого за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна № 6630 від 16.10.2020 року з ТОВ «Бізнес Інвест Інтернешнл Україна», що в грошовому еквіваленті становить вісімсот сорок вісім тисяч грн. 00 коп,

підстава позову (позиція позивача):

відсутність згоди сторін щодо поділу спільного майна. Зазначене майно було придбано відповідачем за час шлюбу з позивачем, тому позивач вважає за необхідне поділити майно, так як зазначив в позовній заяві.

Позиція відповідача: за час перебування сторін у шлюбі, останні набули право власності на таке майно: автомобіль марки «Skoda Citigo 2015 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 . У зв`язку з тим. що транспортний засіб неможливо поділити в натурі, а позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації 1/ 2 вартості такого транспортного засобу ОСОБА_1 не заявив, відтак відсутні підстави для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/ 2 спірного транспортного засобу. 22.01.2021 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ТОВ «Бізнес Інвест Інтернешнл Україна», було укладено договір про відступлення прав та обов`язків за Попереднім договором купівлі-продажу посвідченим нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І., 16.10.2020р.. за реєстровим номером № 6630. Вказаний договір було укладено під чає спільного проживання та перебування ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у шлюбі. На час розгляду справи відповідач не є стороною попереднього договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.Г. 16.10.2020 р. за реєстровим номером № 6630.

Тому, майнові права в об`єкті незавершеного будівництва не є предметом спільної сумісної власності сторін у справі. Грошові кошти, що були отримані ОСОБА_3 за умовами договору від 22.01.2021 року про відступлення прав та обов`язків за Попереднім договором купівлі-продажу. що був укладений за попередньої згоди позивача, були використані виключно в інтересах їх сім`ї. ОСОБА_1 зворотнього не довів.

В судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка підтримала заявлені позовні вимоги, просила такі задоволити.

В судове засідання з`явилася відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 які просили в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у письмових поясненнях.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

18.10.2021 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 07.12.2021 року заява позивача про збільшення розміру позовних вимог; 26.01.2022 року заперечення представника відповідача ОСОБА_6 щодо заяви про збільшення розміру позовних вимог; 04.10.2022 року заява представника відповідача ОСОБА_6 про видачу справи для ознайомлення; 18.11.2022 року заява представника відповідача ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи; 12.12.2022 року заява про призначення справи до розгляду; 12.12.2022 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду; 12.12.2022 року заява представника відповідача ОСОБА_7 про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи; 30.01.2023 року заява представника відповідача ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи; 09.03.2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про витребування доказів; 09.03.2023 року письмові пояснення по справі представника відповідача ОСОБА_4 .

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 25.05.2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.05.2013 року виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.07.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 25.05.2013 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 675, розірвано. За час перебування сторін у шлюбі останніми крім іншого було набуто наступне майно у власність:

автомобіль марки «Skoda Citigo» д.н.з. НОМЕР_3 2015 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 вищезазначений транспортний засіб за ОСОБА_3 був зареєстрований 30.05.2020 року.

Відповідно до акту оцінки транспортного засобу від 23.06.2021 року, вартість транспортного засобу Skoda Citigo» д.н.з. НОМЕР_3 2015 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 становить 210 600,00 гривень.

За часів перебування в шлюбі відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна № 6630 від 16.10.2020 року з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА» та внесено спільні кошти подружжя в сумі 848 256 грн, 00 коп., що підтверджується копією квитанції № ПН 3418998 від 16.10.2020 року долученою до матеріалів справи як авансовий платіж за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна № 6630 від 16.10.2020 року з ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА».

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

З урахуванням відсутності між сторонами порозуміння щодо поділу спільного майна подружжя, беручи до уваги існування спору щодо поділу спільного майна. Право власності на спірне майно підлягає поділу судом.

Згідно ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Таким чином судом встановлено, що автомобіль марки «Skoda Citigo» д.н.з. НОМЕР_3 2015 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 набутий у власність відповідачем з позивачкою та за час перебування сторонами у шлюбі. Тому виходячи, із презумпції належності подружжю на праві спільної сумісної власності будь-якого майна, набутого під час шлюбу, суд приходить до висновку, що автомобіль марки «Skoda Citigo» д.н.з. НОМЕР_3 2015 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що транспортний засіб є неподільною річчю, відтак поділити його в натурі не видається за можливе, отже, згідно усталеної судової практики, за таких обставин можливим та необхідним є присудження позивачу компенсації за частину (1/ 2) неподільного рухомого майна без його реального поділу і залишення майна в спільній частковій власності.

Вимоги про припинення права власності ОСОБА_3 на автомобіль марки Skoda Citigo» д.н.з. НОМЕР_3 2015 року виробництва заявлено не було.

Не було і предметом судового розгляду майновий стан ОСОБА_3 , у зв`язку з тим що транспортний засіб неможливо поділити в натурі, а позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_3 грошової компенсації 1/ 2 вартості такого транспортного засобу ОСОБА_1 не заявив, відтак відсутні підстави для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/ 2 спірного транспортного засобу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя майнові права в об`єкті незавершеного будівництва в розмірі проінвестованого авансового платежу сплаченого за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна № 6630 від 16.10.2020 року з ТОВ «Бізнес Інвест Інтернешнл Україна», що в грошовому еквіваленті становить 848 256,00 гри, та визнання за позивачем 1/ 2 права власності на вищевказані майнові права, що в грошовому еквіваленті становить 424 128,00 грн. суд зазначає наступне:

22.01.2021 р. між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ТзОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТ ІНТЕРНЕШНЛ УКРАЇНА» було укладено договір про відступлення прав та обов`язків за Попереднім договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І. 16.10.2020 р. за реєстровим № 6630. Цей Договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І. та зареєстровано в реєстрі за №289.

П. 1 Договору передбачено, що в порядку та на умовах визначених ним Договором. ОСОБА_3 передає ОСОБА_5 , а ОСОБА_5 набуває право вимоги на належне ОСОБА_3 за Попереднім договором купівлі-продажу посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І., 16.10.2020 р. за реєстровим номером № 6630 майно.

Відповідно, ОСОБА_5 стає кредитором за Договором, укладеним між ОСОБА_3 та ТОВ «Бізнес Інвест Інтернешнл Україна», посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І. 16.10.2020 р., за реєстровим номером № 6630 щодо фактично сплаченої грошової суми ОСОБА_3 .

Згідно п. 2 Договору ОСОБА_5 набуває право вимагати від ТзОВ «Бізнес Інвест Інтернешнл Україна» належного виконання наступних зобов`язань: укладення договору купівлі-продажу квартири згідно умов Попереднього договору купівлі-продажу посвідченим нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І., 16.10.2020 р. за реєстровим номером № 6630.

Пунктом 3 Договору передбачено, що ОСОБА_3 відступає ОСОБА_5 в повному розміру право вимоги до ТзОВ «Бізнес Інвест Інтернешнл Україна», щодо повернення фактично сплаченої грошової суми ОСОБА_3 ГОВ «Бізнес Інвест Інтернешнл Україна», як авансовий платіж за квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (вісімдесят сім).

Відповідно до ОСОБА_5 переходять права та обов`язки ОСОБА_3 за Основним Договором.

Відтак, з вищевикладеного вбачається, що на час розгляду даної справи відповідач не є стороною попереднього договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.Г. 16.10.2020р. за реєстровим номером № 6630.

Отже, відповідачу на час судового розгляду даної справи будь-які майнові права, права та обов`язки за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 16.10.2020 року не належать. Такі майнові права належать третій особі, відтак неможливим є визнання будь-яких прав на такі майнові права в справі № 465/5319/21 за ОСОБА_8 що належать на праві приватної власності іншій особі та набуті нею в порядку визначеному чинним законодавством України.

Суд звертає увагу на ту обставинну, що ОСОБА_1 16.10.2020 року, надав свою письмову згоду ОСОБА_3 зокрема, й на укладення договору від 22.01.2021 року про відступлення прав та обов`язків за Попереднім договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І. 16.10.2020 року за реєстровим номером № 6630.

В вказаній заяві, долученій до матеріалів справи, що була посвідчена нотаріально, ОСОБА_1 зазначив, що такий договір про відступлення прав та обов`язків укладаються його дружиною в їх спільних інтересах на умовах, які вони між собою попередньо обговорили та вважають вигідними для них, і укладення таких договорів відповідає їх вільному волевиявленню.

Отже, 22.01.2021 року відступлення прав та обов`язків за Попереднім договором купівлі-продажу відбулося за спільної згоди, що була досягнута між позивачем та відповідачем в їх спільних сімейних інтересах під час їх перебування в шлюбі. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано 08.07.2021 року на підставі рішення від 08.07.2021 року Франківського районного суду м. Львова в справі № 465/1704/21.

Вказана обставина сторонами не заперечується, тому ця обставина доказування не потребує відповідно до статті 82 ЦПК.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на власний розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її погреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі /правовий висновок, викладений в постанові ВС від 30.01.2019 року в справі № 158/2229/16-ц. Аналогічна позиція підтримана ВС й у подальших рішеннях, зокрема, у постанові від 22.03.2021 року в справі № 522/5302/16-ц.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Рівність прав кожного з подружжя на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди на розпорядження майном, що є об`єктом спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63 СК України та ч. 1 ст. 65 СК України.

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК України інший з подружжя має право на компенсацію вартості його частки. За змістом вищевказаних правових норм, використання спільних коштів не в інтересах сім`ї повинен бути доведеним відповідними доказами. Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 19.06.2019 року у справі № 761/32404/14-ц.

Грошові кошти, що були отримані ОСОБА_3 за умовами договору від 22.01.2021 року про відступлення прав та обов`язків за Попереднім договором купівлі-продажу. що був укладений за попередньої згоди позивача, були використані виключно в інтересах їх сім`ї. Позивачем протилежного не доведено.

В матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, що підтверджували б факт витрачання грошових коштів отриманих від продажу прав та обов`язків винятково в власних інтересах ОСОБА_3 . Судове рішення не може грунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЩІК України) того, що кошти використовувалися в особистих інтересах відповідача. Окрім того, відповідач таку обставину категорично заперечує.

Таким чином заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль марки «Skoda Citigo 2015 року виробництва, VIN: НОМЕР_1 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій їх частині, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 053 грн. (одна тисяча п`ятдесят три грн.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 19.04.2023 року.

Учасники справи: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 .

СуддяЄ. О. Данилів