Справа № 761/5767/23
Провадження № 6/761/523/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Коломійці А.Д.,

за участі:

приватного виконавця: Павлюка Н.В.,

представника стягувача: Волкова В.М.,

представника боржника: ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: Латвійська Республіка в особі Державної канцелярії Латвійської Республіки,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023р. на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вказане подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Своє подання виконавець обґрунтовував тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №70154648, боржником за яким є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчих документів та не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів, виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчими документами.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023р. справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні приватний виконавець подання підтримав та просив суд його задовольнити. Представник стягувача наполягав на задоволенні подання, звертаючи увагу суду на ухиляння боржника від виконання виконавчих документів.

Представник боржника проти задоволення подання заперечив, зазначивши, що доводи, викладенні у поданні не свідчать про ухиляння боржника від виконання судових рішень. Крім того, боржник є військовозобов`язаним, а отже не може виїжджати за кордон через введення в Україні воєнного стану, про свій майновий стан неодноразову в досудовому порядку повідомляв приватного виконавця.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали, якими приватний виконавець обґрунтовує подання, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судових рішень, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. перебуває зведене виконавче провадження № 70154648, з примусового виконання виконавчого документу, а саме:

- виконавчий лист №824/182/21, виданий 05 жовтня 2022р. Київським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Латвійської Республіки суми 250 000,0 доларів США за вирахуванням суми, що відшкодовується Секретаріатом МЦВІС, 3 223 212,4 євро щодо витрат, понесених у зв`язку з арбітражем.

Постановою приватного виконавця від 24 жовтня 2022р. відкрито вказане вище виконавче провадження. Постанова направлена на адресу боржника, яка вказана у виконавчому документі.

Приватним виконавцем 24 жовтня 2022р. винесено постанову про арешт коштів боржника.

Однак у відповідь на запити до банківських установ з`ясовано, що у боржника відсутні кошти, на які можна звернути стягнення у рахунок погашення заборгованості.

Приватним виконавцем 24 жовтня 2022р. винесено повтанову про арешт майна боржника.

Однак майна на яке можливо звернути стягнення приватним виконавцем встановлено не було, так як і виявляється можливим звернути стягнення на його дохід.

Звертаючись до суду з вказаним поданням, приватний виконавець, зазначав, що боржник ухиляється від виконання виконавчого документу та не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів.

Разом з тим, зазначені твердження приватного виконавця спростовуються поясненнями сторонни боржника та матеріалами справи.

З огляду на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження виконавця, що боржник ухиляється від виконання виконавчого документу, не підтверджується жодними належними і допустимими доказами, оскільки боржником на вимогу виконавця було надано декларацію про доходи та майно (а.с. 136-138); повідомлено про зміну місця його проживання (а.с. 135) та про неможливість надати транспортний засіб для опису, оскільки він знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території (а.с. 134).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Згідно положень ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

В силу вимог п. 19) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Крім того, саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом певного строку, про що вказує виконавець у поданні не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання». Однак, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а наявні копії матеріалів виконавчого провадження не доводять факт його ухилення від виконання зобов`язання.

Крім того, судом враховано, що надані виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей, виконання своїх обов`язків виконавцем, відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 263, 268, 352-355, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України; ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження»; ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», суд, -

у х в а л и в :

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: Латвійська Республіка в особі Державної канцелярії Латвійської Республіки - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2023р.

Суддя: