Провадження № 2/344/366/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретарів Підхомної Н.М., Кочержук З.В., Литвин Х.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - комунальне підприємство «Муніципальна дорожня компанія», про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 24 193 гривень, а саме, витрати на початковий ремонт автомобіля, а також додатково стягнути з відповідача кошти згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи

Позов вмотивований тим, що 26 вересня 2020 року орієнтовано о 22 год. він під`їжджаючи на своєму авто до кільцевої дороги, якам розташована біля мосту на вул. Галицькій, що веде до мікрорайону «Пасічна», відчув, що під колесами авто є вода. Позивач зупинився, вийшов з авто, рівень води був вище коліс, прийняв рішення не їхати далі, але в цей час почув удар в багажник авто, який спричинив широкий потік води, яка витікала з висоти 1,5-2 м. з стічного водяного колектора. Автомобіль знесло з дороги під міст, авто було некероване, автомобіль проплив 10-15 метрів, тоді позивач побачив, що під мостом вже знаходиться інший затоплений автомобіль. Позивач вдалося відкрити дверку, тоді вода залила салон авто. Будучи по груди у воді позивач намагався втримати авто та просив про допомогу. Авто позивача куплено в салоні за 25 000 доларів, ремонт авто дорого вартісний, попередньо позивач витратив на ремонт 24 193 грн., але шкода є набагато більшою.

Ця подія сталася не в результаті дощу, а в результаті прориву стічного водяного колектора, неналежного його обслуговування зі сторони службових осіб, це вказує на бездіяльність КП «Івано-Франківськводоекотехпром», на балансі і обслуговуванні якого перебуває цей стічний водяний колектор, який розташований на вул. Надрічна 2 в м. Івано-Франківську.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивач опинився затопленим внаслідок порушення правил дорожнього руху. На відео видно, як інші автомобілі зупиняються, здійснюють розворот, натомість позивач намагався подолати водну перешкоду та заїхав під міст. Також позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, згідно постанови суду 26.09.2020 він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Комунальне підприємство не є належним відповідачем у справі, оскільки обслуговування дороги здійснює КП «Муніципальна дорожня компанія», тому відповідачем має бути сааме вона. Мережі та споруди, які перебувають на балансі відповідача збудовані відповідно до тнорм чинного законодавства та належним чином експлуатуються, що підтверджується графіками чистки решіток та колодязів дорожньої дощової каналізації на 2020 рік, копіями актів приймання виконання робіт. Відповідач звертає увагу, що у випадку раптових зливових дощів, інтенсивність яких може досягти 0,5 мм. За хвилину, пропускна спроможність мереж водовідведення на вулиці Надрічна у м. Івано-Франківську, може не справлятись з своєчасним відведенням води з полотна дороги, що ймовірно мало місце 26.09.2020. Також позивачем не доведено розміру шкоди, яка йому завдана. В діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення.

Ухвалою суду від 29 листопада 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено КП «Муніципальна дорожня компанія».

21 січня 2022 року судом призначено транспортну товарознавчу експертизу.

01 липня 2022 року суд отримав висновок експерта.

01 липня 2022 року судом відновлено провадження у справі.

09 серпня 2022 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача на його користь 104 692 грн. матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля.

30 серпня 2022 року судом закрито підготовче провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав наведених в ньому, додатково пояснив, що жодних перешкод для проїзду до моста він не бачив, затопленого автомобіля ще не було видно, працівники поліції стояли далеко, коло магазину, жодних знаків, що рух перекрито не було. Доказом того, що рух не було перекрито та те, що вода витікала саме з колектора є відео, яке знято очевидцями та яке є в загальному доступі в мережі Інтернет. Працівники поліції не виконали належним чином своїх обов`язків, не перекрили рух, не допомагали рятуватися позивачу, пасажиру автомобіля, та не допомагали із самим автомобілем. Щодо перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, то він в той вечір не вживав алкоголь, від проходження обстеження він не відмовлявся, але просив працівників поліції почекати щоб він міг піти додому і переодягтись, оскільки на вулиці холодно, а він весь мокрий, але працівники поліції склали протокол, а суд притягнув позивача до адміністративної відповідальності без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві. Вини відповідача у завданні шкоди майну позивача немає, оскільки водяний колектор перебуває у справному стані. У даному випадку така подія мала місце через аномальні опади, які мали місце в той день в м. Івано-Франківську та з вини позивача, який порушив правила дорожнього руху та заїхав у воду.

Свідок ОСОБА_3 , який працює на посаді заступника начальника виробничо-технічного відділу КП «ВЕТП» в судовому засіданні дав покази в яких вказав, що на місце події 26.09.2020 він не виїжджав, але в той день були сильні опади і тому колектори не справляються з такою кількістю води. В районі вулиці Надрічної є два колектори, на даний час будується новий колектор, який частково збудований і тому ситуація вже покращилась на ділянці дороги вул. Надрічної. В 2020 році колектор не міг забитись, камера стоїть у відкосі дамби, тому прямого потоку води не може бути. Коли випадають сильні дощі, то витікання води в тому місці є. В той день колектор не прорвало, він просто не сприймав стоки через велику кількість води.

Свідок ОСОБА_4 , який працює на посаді геодезиста КП «ВЕТП» в судовому засіданні дав покази в яких вказав, що він а початку жовтня 2020 року виконував геодезичні виміри території біля моста і склав схему центрального водопостачання та водовідведення міста, яка долучена до матеріалів справи. Ремонтні роботи колектора з 26.09. по жовтень не проводились.

Свідок ОСОБА_5 , яка була пасажиром в автомобілі позивача 26.09.2020 в судовому засіданні дала покази в яких вказала, що в той день падав сильний дощ, гриміло, тому позивач запропонував підвезти її додому. Коли вони з позивачем під`їхали до моста, то ліхтарі не світили, позивач зауважив воду вже перед самим мостом і вирішив їхати назад, хотів розвернутись, але машина попливла під міст, а перед тим був сильний поштовх. Після цього позивач відкрив двері в автомобілі, тоді вода залила салон. Позивач намагався втримати свій автомобіль, згодом приїхали працівники МНС, які допомогли витягнути автомобіль позивача. Перед в`їздом під міст жодних знаків, що рух заборонено не було, дорога не була перекрита. Коли свідок вилізла з машини, то коло магазину ОСОБА_6 побачила екіпаж поліції, поряд ходили люди, знімали все на камеру. Свідок бачила, як вода лила з колектора на стороні дамби і тоді коли працівники МНС витягували автомобіль позивача.

Свідок ОСОБА_7 , який працює на посаді заступника командира взводу в УПП в Івано-Франківській області в судовому засіданні дав покази в яких вказав, що в той день він перебував на патрулюванні в стороні Пасічнянського мосту, падали сильні дощі. Під мостом було видно воду, в цей час у воду заїхав автомобіль ВАЗ, тому вони з членами екіпажу вирішили перекрити дорогу конусами, на патрульному автомобілі включили маячки. Конуси стояли на дорозі зі сторони вулиці Набережної, чи були конуси на дорозі зі сторони вулиці Надрічної поліцейський не пам`ятає. Екіпаж стояв на зустрічній смузі на дорозі, яка веде під міст зі сторони Надрічної. Смуга руху по якій їхав позивач не була перекрита. В цей час побачили, що зі сторони Надрічної їде авто, вони почали подавати звукові сигнали водієві, але водій не чув, аж поки не заїхав у воду. Коли патрульні підійшли до водія, то почули від нього запах алкоголю.

Авто позивача зупинилось у воді на глибині метра, як позивач вийшов з машини, то вода вже була по капот автомобіля. Вода витікала з колектора як патрульні приїхали на місце події, напір був великий.

Свідок ОСОБА_8 , який працює на посаді інспектора в УПП в Івано-Франківській області в судовому засіданні дав покази в яких вказав, що вони з екіпажем приїхали до моста на Пасічну і виставили конуси зі сторони Набережної, переїхали на інший бік до кільця, виставили фішки там і включили маяки на патрульному автомобілі. В цей час автомобіль Тойота проїхав повз них і заїхав у воду. Чоловік вийшов з авто, почав кричати чому його не зупинили, не допомогли. В чоловіка виявили ознаки алкогольного сп`яніння.

Автомобіль патрульних стояв на зустрічній смузі, не на смузі руху позивача, позивач проїхав повз фішки, а напарник йому посигналив. Свідок не пам`ятає чи витікала вода з колектора. Позивач заїхав у воду на глибину близько 40 см. і зупинився, вода була на рівні капоту автомобіля. Позивач кликав щоб ми допомогли витягувати його автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 , який склав висновок на виконання ухвали суду, пояснив, що крім документів які надав суд для проведення експертизи, також свої додаткові документи надав позивач. З урахуванням документів, які надані позивачем експерт надав відповідь щодо вартості збитку на дві різні суми, в одну суму включені витрати, які підтвердив позивач додатково, в іншу суму шкоди включені витрати, які пораховані з врахуванням документів які надав суд.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, експерта, дослідивши письмові докази у справі, відеозаписи, які доступні в мережі Інтернет та надані позивачем, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач є власником автомобіля марки Тойота Корола, д.н.з. НОМЕР_1 від 09.04.2009, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с.17).

Згідно листа начальника Івано-Франківського ЦМГ від 10.12.2021 26 вересня 2020 року на станом на 21.00 год спостерігався значний дощ кількістю опадів 15 мм за 2 год, а станом на 21.40 год спостерігався сильний дощ кількістю опадів 31 мм за 3 год, ці дані є репрезентативними для м. Івано-Франківська (т. 1 а.с.105).

Близько 22 год 26 вересня 2020 року позивач разом з пасажиркою ОСОБА_5 виїхав на автомобілі Тойота Корола зі свого дома на АДРЕСА_1 в напрямку вулиці Надрічної та моста, який веде на мікрорайон Пасічна.

Підїжджаючи до моста зі сторони кільця на вул. Надрічній автомобіль позивача заїхав у воду та його віднесло під міст, що підтверджується даними ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області.

26 вересня о 23 год пожежно-рятувальним підрозділом проведено відбуксирування автомобіля марки Тойота Королла д.н.з. НОМЕР_1 із затопленої ділянки в безпечне місце (т.1 а.с. 101).

Внаслідок події, яка трапилась 26.09.2020 автомобіль позивача зазнав пошкоджень, які підтверджені листом ТОВ «Класик Авто», листом діагностики, актом виконаних робіт (т.1 а.с.11, 12, 14).

Позивач зазнав збитків внаслідок затоплення автомобіля, які визначені у висновку експерта СЕ-19/109-22/1417-АВ від 27.06.2022 (т. 1 а.с.133-148).

Позивач вважає, що винним у ситуації яка склалась із затопленням та у завданні йому шкоди є КП «Івано-Франківськводоекотехпром», оскільки затоплення трапилось через неналежну експлуатацію, чистку водяного колектора, який розміщений на дамбі коло моста і який просто не справляється із такою кількістю води, а не стан дорожнього полотна чи дії самого відповідача.

Суд погоджується із такими твердженнями позивача виходячи з наступного.

Проблема затоплення ділянки дороги під мостом, який веде в мікрорайон Пасічна є частою для м. Івано-Франківська, що підтверджується великою кількістю відеозаписів, які розміщені в мережі Інтернет, затоплення відбувається постійно як випадають сильні дощі і цей факт є загальновідомим для мешканців міста Івано-Франківська.

Позивач стверджує, що його автомобіль фактично було змито потоком води, яка лилась з колектора.

Представник відповідача надав суду графіки огляду каналізаційних мереж на 2020 рік, графіки чистики решіток та колодязів дорожньої дощової каналізації на 2020 рік, акт приймання виконаних робіт за червень, березень 2020 року із яких вбачається, що каналізаційні мережі міста, в тому числі і на вулицях Надрічна та Набережна перебувають в належному стані (т.1 а.с.41-62).

Але, в той же час із відеозапису, який наданий позивачем та розміщений у вільному доступі в мережі Інтернет чітко видно, що автомобіль позивача перебуває у воді майже по капот, в цей час з колектора тече сильним потоком вода.

Також вказаний факт підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Допитаний як свідок працівник відповідача ОСОБА_3 також сказав, що таке можливо, що колектор не справляється із такою кількістю води.

Так, в той час доби опади були сильними, але рух на вулиці Надрічна-Набережна на смузі руху позивача не був перекритий працівниками поліції, що підтверджується показами свідка та відеозаписом. Із відеозапису вбачається, що конусів немає на смузі руху позивача, а авто поліцейських стоїть дальше від моста.

Жодних перешкод для руху позивача не було.

Представник відповідача стверджує, що позивач проявив неуважність та порушив правила дорожнього руху, що призвело до затоплення його автомобіля, зокрема це підтверджується копією постанови суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Але судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та затопленням його авто. Позивач рухався автомобільною дорогою яка була відкритою для руху транспорту, так, на вулиці падав сильний дощ, але це не означає, що під час дощу весь рух має зупинитись чи люди мають перестати користуватись автомобілем.

Крім того, позивач проявив уважність і не заїхав сам у воду, його автомобіль змило водою, яка витікала з колектора, експлуатацію якого здійснює відповідач.

Щодо твердження представника відповідача про те, що він не є належним відповідачем у справі, а належним відповідачем є КП «Муніципальна дорожня компанія», оскільки на балансі цієї компанії перебуває вулиця Надрічна, то судом зроблено висновок про те, що затоплення автомобіля позивача трапилось не з вини неналежного обслуговування дорожнього покриття, а з вини відповідача щодо неналежного утримання водяного колектора.

Доказів того, що дорожнє покриття перебуває в незадовільному стані суду не надано, натомість в матеріалах справи містяться докази та про це свідчили свідки, що причиною затоплення дороги та автомобіля позивача була вода, яка лилась з колектора, який перебуває в експлуатації відповідача.

Щодо вартості матеріального збитку, який завдано позивачу, то експертом надано висновок (т. 1 а.с.133-148).

В п. 3 висновку експерт зазначив, що загальна вартість відновлювального ремонту із врахуванням проведеного ремонту, крім заміни блоку керування кузовом становить 207 877 грн 13 коп. У випадку заміни рульової колонки та передніх пасів безпеки загальна вартість матеріального збитку, без врахування блоку керування кузовом становитиме 104 692 грн. Вказаний висновок експертом зроблено на підставі документів, які йому були надані судом.

Позивач за власною ініціативою надав експерту додаткові документи щодо проведення ремонту автомобіля, щодо яких експерт зробив окремий висновок, де сума більша.

Але, позивач просить стягнути вартість матеріальних збитків в сумі меншій, а саме, 104 692 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Тому позивач самостійно визначає розмір шкоди, яка на його думку підлягає стягненню.

Частинами першою-другою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за заподіяння шкоди, шкода заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Зазначений правовий висновок Верховний Суд висловив у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц, від 08 травня 2018 року у справі № 922/2026/17, від 21 вересня 2018 року у справі № 910/19960/15, від 15 листопада 2019 року у справі № 907/327/18.

Верховний Суд зазначає, що особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач має довести факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і майну громадянина або завдана майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи (Постанова КЦС ВС від 26.04.2022 справа № 564/973/19).

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Отже, представником відповідача не спростовано відсутність вини КП «Івано-Франеівськводоекотехпром» у заподіяні шкоди позивачу.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є однією із найважливіших засад принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частина 5 статті 81 ЦПК України зазначає, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 16, 1166 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - комунальне підприємство «Муніципальна дорожня компанія», про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути із комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром», місцезнаходження якого: м. Івано-Франківськ, вул. Ботанічна, 2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 матеріальну шкоду в розмірі 104 692 гривень.

Стягнути із комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром», місцезнаходження якого: м. Івано-Франківськ, вул. Ботанічна, 2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1046 гривень 92 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 13 березня 2023 року.