ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/371/23
Провадження № 2-о/210/41/23
У Х В А Л А

іменем України

"16" березня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В. вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Брюховецький Микола Миколайович, заінтересована особа: Територіальна громада в особі Виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Брюховецький М.М. звернувся до суду із заявою, згідно якої просить встановити факт прийняття спадщини за життя ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в тому числі на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження , в порядку окремого провадження ,по даній справі з наступних підстав..

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичні значення" від 31.03.95 N 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7 роз`яснено, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів витікає, що заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження згідно норм ЦПК України, в якій просить суд встановити факт прийняття спадщини спадкодавцем після смерті іншого спадкодавця. Тобто встановлення вказаного факту безпосередньо пов`язано з виникненням у заявника права на отримання та оформлення спадщини, отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно - квартиру, а також на інше майно, яке могло належати ОСОБА_2 . Тобто, в даному випадку фактично виникає питання про спадкування за законом.

Як вбачається з матеріалів, доданих до позову ОСОБА_3 (бабуся позивача) та ОСОБА_4 (дідусь позивача) були власниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 22 грудня 1993 року (а.с. 14).

. Після смерті ОСОБА_4 спадщину на 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 прийняла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про праву на спадщину за законом, видане Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою 21.10.1998р, зареєстроване в реєстрі за № 1-4109 (а.с. 16).

Відомості про належність спадкового майна (квартири), а так само й обсяг спадкового майна, яке відкрилось після смерті ОСОБА_3 , станом на момент звернення до суду до матеріалів справи не надано.

В поданій заяві ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Територіальна громада в особі Виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, просить встановити факт прийняття спадщини за життя ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в тому числі на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_5 , остання є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 9,10).

Тобто, слід вважати, що спадкодавець ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі,адже інших відомостей матеріали справи не містять.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_6 заявлена в якості свідка.

Згідно з статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Тобто, ОСОБА_6 є спадкоємцем першої черги за законом на рівні з ОСОБА_1 (позивачем у справі).

За змістом статті 1268 ЦК УКраїни спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент її смерті норми ЦК УРСР 1963 року, які передбачали встановлення факту вступу в управління майном втратили чинність (з 2004 року), а з 2004 року, спадкоємець, який на момент смерті постійно проживав зі спадкодавцем на момент його смерті вважається таким, що прийняв спадщину (за ст. 1268 ЦК України).

До того ж, визнання права за померлим не передбачено чинним законодавством, в той час як суд при вирішенні позову про право на майно може визнати той чи інший факт, необхідний для реалізації права на майно, в даному випадку права на спадщину в порядку спадкування за законом.

Отже, оскільки в даному випадку наявні інші спадкоємці, які можуть претендувати на спадщину після смерті ОСОБА_2 , встановлення факту прийняття спадщини за нормами ЦК України не передбачено (з 2004 року), в даній ситуації від вирішення питання про прийняття спадщини (згідно з статті 1268 ЦК України) залежить вирішення питання про те, хто є спадкоємцем, не встановлено обсяг спадкового майна, суд вбачає спір про право, який має бути розглянутий в порядку загального позовного провадження за участю спадкоємців померлого за місцем знаходження спадкового майна. У зв`язку з наведеним вище, в даному випадку вбачається спір про право, що свою чергу виключає розгляд вказаної заяви в порядку окремого провадження.

Враховуючи, що є спір про право, який вирішується в позовному провадженні, а згідно ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у відкритті провадження слід відмовити.

Згідно до ч. 4 ст. 315 України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, зі змісту поданої заяви та доданих документів суддя дійшов висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту прийняття спадщини не можуть розглядатись в окремому провадженні, оскільки не є безспірними і пов`язані із вирішенням спору про право, а отже у відкритті провадження необхідно відмовити.

В зв`язку з вищевказаним слід відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Брюховецький Микола Миколайович, заінтересована особа: Територіальна громада в особі Виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.260-261,315,353,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Брюховецький Микола Миколайович, заінтересована особа: Територіальна громада в особі Виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту прийняття спадщини.

Роз`яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Копію ухвали направити заявнику до відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Чайкіна