Справа № 351/184/23
Номер провадження №2/351/264/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у неї на утриманні перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, тому позивачка просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що вона проживає разом з дочкою та своїми батьками. На теперішній час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач у добровільному порядку надає кошти на утримання дитини не регулярно та у різних сумах, тому просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, оскільки вважає, що позивач може сплачувати таку суму.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, суду пояснив, що з початку війни ніде не працює та перебуває на утриманні своїх батьків, до війни їздив на заробітки за кордон, але в останній раз повернувся у грудні 2021 року після чого не працював. В цей час кошти на утримання дитини давали його батьки. На теперішній час він не зможе сплачувати аліменти у сумі 3000 грн. щомісячно, проте погоджується платити 1500-1600 грн.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 жовтня 2020 року Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 101. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи ОСОБА_1 від 27.10.2022, вбачається, що під час огляду житлового приміщення, встановлено, що ОСОБА_1 проживає із дворічною дочкою на АДРЕСА_1 , розлучена. Здійснює догляд за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копією рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2022 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Так, у своєму позові позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач має гроші, але у добровільному порядку надає кошти на утримання дитини не регулярно та у різних сумах, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у зазначеному розмірі.

Водночас відповідач у судовому засіданні зазначив, що позов визнає частково і згоден сплачувати по 1500 грн. щомісячно на утримання дитини, оскільки з початку війни ніде не працює та сам перебуває на утриманні своїх батьків.

При визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, зазначені у ч. 1 ст. 182 СК України.

Проте, суд зауважує, що сторонами по справі не надані суду докази про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Отже, суд виходить з того, що відповідно до норм Сімейного кодексу України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Як зазначено у позовній заяві та не заперечувалось відповідачем, дитина проживає з матір`ю та відповідно знаходиться на її повному утриманні. Мати ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, проте вимогу про стягнення аліментів на її утримання перед судом не ставить, просить лише стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Водночас відповідач ухиляється від виконання батьківського обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття у добровільному порядку.

На підтвердження свого реального майнового стану відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він ніде не працює та сам перебуває на утриманні своїх батьків, оскільки вказана обставина не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання своєї неповнолітньої доньки.

Твердження відповідача про те, що розмір коштів, які він може надати дитині для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування у розмірі 1500 грн. щомісячно є максимальним, суд вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини.

Суд вважає, що відповідач має задовільний стан здоров`я, є молодою працездатною особою, яка має нерегулярний мінливий дохід та, на думку суду, спроможний сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ураховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги у достатньому розмірі на утримання своєї дитини не надає, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 31 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Іван ПОСОХОВ