н/п 2/490/1253/2023 Справа № 490/5745/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
20 березня 2022 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, з часу присудження аліментів вказаним рішенням суду, у нього народилася друга дитина донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З початком війни матеріальний стан його суттєво погіршився, він втартив роботу, оскільки проживає в с.Лупарево Вітовського району миколаївської області, яке сильно постраждало від обстрілів, а сполучення з містом є досить періодичним. До того ж з початком бойових дій він з сім`єю був вимушений переїхати до Кіровоградської області та зареєструватися як внутрішньо переміщена особа. Отже, єдиним джерелом його доходів є державна соціальна допомога. А нарахування державним виконавцем аліментів з розрахунку середньої заробітної плати дорівнює майже всьому доходу , що він отримує на теперішній час, що унеможлливлює утримання ним своєї родини взагалі.
Ухвалою суду від 14.12.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.
В судове засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, повідомлялася судом належним чином за останнім відомим місцем проживання та через оголошення на сайті Судова влада., про причини не явки суду не повідомила, відзиву на позов не надала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін в порядку заочного розгляду відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом установлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зареєстрований в с.Лупарево Жовтневого району Миколаївської області, з 30.04.2022 року є внутрішньо переміщеною особою та перебуває разом з родиною донькою ОСОБА_4 та дружиною ОСОБА_5 в м.Знам`янка Кіровоградської області та отримує допомогу ВПО у розмірі 2000 грн на місяць.
ОСОБА_1 ,А 07 грудня 2019 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , від якого народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є позивач.
Також позивачем надано докази, що останні місяці перед зверненням до суду з вказаним позовом він сплачував на корсить відповідачки аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 грн щомісячно.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статтей 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Так, позивачем надано судудокази того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він немає змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Також змінився його сімейний стан на його утриманні з`явилася малолітня дитина, донька 2020 року народження.
Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведенопогіршення свого матеріального стану, а отже наявні підстави для задоволення позову.
Враховуючи те, що позивач втратив заробіток з незалежних від нього обставин, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України), на думку суду, є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів до розміру 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% від прожитковому мінімуму в Україні на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення повноліття.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28.03.2023 року

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО