ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/253/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич Катерина Володимирівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради (далі - ХМР), треті особи: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К.В. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та просила суд визнати поважними причини пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця та визначити їй додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на окупованій території - м. Новоазовськ Донецької області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком позивач, та який за життя був зареєстрований за адресою: м. Новоазовськ Донецької області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з недоотриманої за життя пенсії, яка обчислюється у ГУ ПФУ в Харківській області.

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. У встановленому законом порядку позивач ОСОБА_1 повинна була продовж 6 місяців після відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернутися до нотаріуса на підконтрольній Україні території, з метою оформлення спадщини після смерті батька.

ОСОБА_1 до травня 2021 року проживає на території міста Донецьк, яке належить до списку населених пунктів, що є зоною проведення операції об`єднаних сил України. Фактичне проживання в зоні проведення АТО та ООС, а також загальна пандемія СОVID-19 (загальнодержавний карантин оголошено з березня 2020 року), зробили неможливим своєчасне звернення позивача до нотаріусу на підконтрольній державі Україна території, у встановлений строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 - до 25 листопада 2020 року.

Позивач зазначає, що не мала можливості виїхати з тимчасово окупованої території до будь-якого міста, де діють у встановленому законом порядку державні органи влади. Окрім того, запроваджений на всій території України карантин в зв`язку із захворюванням СОVID-19 з подальшим його неодноразовим продовженням, обмежив роботу державних установ, в тому числі і нотаріальних контор (державних та приватних).

08 липня 2021 року позивач письмово звернулася до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини.

06 жовтня 2021 року представником ХМР подано відзив на позов, в якому против задоволення позову заперечував. Зазначив, що ХМР не є належним відповідачем по справі, оскільки ПФУ є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями, а також коштів державного бюджету України. Органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальність за бюджетні зобов`язання одне одного, а також за бюджетні зобов`язання держави. Нараховані але не виплачені пенсійні виплати не є відумерлою спадщиною. Зважаючи на те, що ХМР не зверталась до суду із заявою про визнання належних за життя ОСОБА_2 пенсійних виплат відумерлою спадщиною та зазначені виплати не перейшли у власність територіальної громади м. Харкова, підстави для пред`явлення позову до ХМР відсутні. Органи Пенсійного фонду України, розташовані на території м. Харкова не перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Харкова, не підконтрольні та не підзвітні Харківські міській раді. Єдиним органом, який має повноваження вирішувати питання виплати недоотриманої у зв`язку із смертю спадкодавця пенсії є Пенсійний фонд України.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2022 року 25 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці, з дня набрання законної сили цим рішенням, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В частині позовних вимог до Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено.

В апеляційній скарзі ХМР посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не враховано положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до ст.11-1 якого встановлено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Вказує, що ОСОБА_1 , у липні 2021 року звернулась до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, яка відноситься до території Холодногірського адміністративного району м.Харкова.

Зазначає, що розгляд справи повинен був здійснювати Ленінський районний суд м.Харкова , отже справу розглянуто з порушенням правил підсудності.

Звертає увагу , що ХМР не є належним відповідачем у справі, оскільки не зверталась до суду із заявою про визнання належних за життя ОСОБА_2 , пенсійних виплат відумерлою спадщиною, тому зазначені виплати не перейшли у власність територіальної громади міста Харкова.

Позивачем не надано доказів її звернення до компетентного державного органу за отриманням належної ОСОБА_2 , пенсії, а також відмови Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області у виплаті коштів.

Вказує, що органи Пенсійного фонду України, розташовані на території м.Харкова, не перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Харкова, не підконтрольні та не підзвітні Харківській міській раді.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Вважає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Також вказує, що судом помилково визнані поважними причини пропуску строку, які не є непереборними, істотними труднощами.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новоазовськ Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 04 червня 2021 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 11.

08 липня 2021 року позивачка звернулася до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67105005 від 02 листопада 2021 року за життя ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений 15 грудня 2011 року Новоазовською державною нотаріальною конторою за № 52175315.

Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67104965 від 02 листопада 2021 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 67940624 на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину. За даними Спадкового реєстру будь-яка інша спадкова справа, за зверненням інших, окрім ОСОБА_1 , спадкоємців не заводилась.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що спадкодавець помер в період проведення операції об`єднаних сил на території, яка не перебуває під контролем держави, зважаючи на що свідоцтво про смерть встановленого державного зразка було отримано позивачем лише 04 червня 2021 року.

Зазначено, що згідно Постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року за № 211, був встановлений з 12 березня 2020 року на всій території України карантин тому вищенаведені обставини в їх сукупності надають підстави для визнання причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Вказано, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, зважаючи на що, суд дійшов висновку, що викладені представником позивача у відзиві доводи є необґрунтованими, а належним відповідачем у даній цивільній справі є саме ХМР.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року (справа №6-1320цс17).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:

1) тривала хвороба спадкоємців;

2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;

5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що за життя та на момент смерті померлий ОСОБА_2 та спадкоємець ОСОБА_1 фактично проживали в зоні проведення АТО та ООС.

Апеляційний суд звертає увагу, що режим тимчасово окупованої території значно ускладнив позивачці реалізацію її спадкових прав, прав власності на майно, та створив значні перешкоди у реалізації права на вільне пересування, що також обумовлено додаковими складними процедурами на підтвердження та встановлення певних юридичних фактів, зокрема смерті спадкодавця на окупованій території, а виїзд звідти не забезпечується державними органами влади України.

Відповідно до ч.1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Аналогічні положення закріплені ч.1 ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до розпорядження КМ України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Ровеньки, Луганської області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідно до довідки № 6329-/13720 ОСОБА_1 була взята на облік як внутрішньо переміщена особа 17 травня 2021 року.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було видано державними органами України 04 червня 2021 року, шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 сплинув 25 листопада 2020 року.

Окрім того, у зв`язку із застосуванням профілактичних заходів щодо поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 з березня 2020 року на території України було оголошено загальнодержавний карантин, у зв`язку з чим було обмежено роботу державних органів.

Також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67104965 від 02 листопада 2021 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 67940624 на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2021 року у справі № 639/3440/21 було задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Холодногірський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті спадкодавця.

Встановлено факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Новоазовськ Донецької області. Рішення було звернуто до негайного виконання є чинним та доступне для ознайомлення у ЄДРСР (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97339058).

За даними Спадкового реєстру станом на 02.11.2021 будь-яка інша спадкова справа, за зверненням інших, окрім позивачки ОСОБА_1 , спадкоємців не заводилась (а.с. 51).

Тобто, позивачка після звернення до суду для легалізації факту смерті батька та набрання чинності згаданого рішення суду (через 30 днів) впродовж тижня, 08 липня 2021 року, звернулася із заявою про прийняття спадщини до Другої Харківської міської нотаріальної контори (а.с. 12). Тому суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» місцем відкриття спадщини для таких випадків вважається м. Харків.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи те, що у спадковому реєстрі відсутні дані про прийняття спадщини іншими спадкоємцями та те, що спадкова справа відкрита за заявою ОСОБА_1 у м. Харкові - належним відповідачем у даному випадку є Харківська міська рада, як правильно зазначив суд першої інстанції і наведені з цього приводу доводи скарги є безпідставними.

Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд обґрунтовано врахував, що спадкодавець помер в період проведення операції об`єднаних сил на території, яка внаслідок військової агресії відносно України тимчасово не перебуває під контролем держави, та зважив на те, що свідоцтво про смерть встановленого державного зразка позивачка змогла отримати на підставі відповідного рішення суду від 01 червня 2021 року після набрання ним чинності 02 липня 2021 року, після чого протягом тижня, 08.07.2021, звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с. 12) .

Колегія суддів звертає увагу, що позивачка була позбавлена можливості звернення із заявою про прийняття спадщини до отримання вказаного свідоцтва про смерть спадкодавця на підставі рішення суду, що у свою чергу пов`язано з проживанням позивачки та смерті спадкодавця на тимчасово окупованій території, тобто позивачка - спадкоємець у даному випадку діяла добросовісно, вона дійсно з поважних причин не змогла вчасно, у межах 6-місячного строку після смерті батька подати відповідну заяву про прийняття спадщини на підконтрольній Україні території.

Також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 67104965 від 02 листопада 2021 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 67940624 на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Отже вищенаведені обставини в їх сукупності дійсно, як правильно виснував суд, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами та свідчать про поважні причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем.

Суд відповідно до ст. 89 ЦПК України з урахуванням істотних перешкод, які не залежали від позивачки, для отримання легітимного свідоцтва про спадщину вказав на незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею даного позову, та згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України врахував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17ц.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи те, що у спадковому реєстрі відсутні дані про прийняття спадщини іншими спадкоємцями та те, що спадкова справа відкрита за заявою ОСОБА_1 належним відповідачем у даному випадку є Харківська міська рада.

Колегія суддів також не погоджується з тим, що у даному випадку суд порушив правила територіальної підсудності.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. передбачає право кожного на справедливий суд, що є неможливим без права на доступ до суду та дотримання принципу верховенства права, ст. 10 ЦПК України, елементом якого є пропорційність, ст. 11 ЦПК України.

Норма ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

У даному випадку позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори Ленінського району м. Харкова, а з позовом до Дзержинського районного суду міста Харкова. Обидві ці суди перебувають у місті Харкові. При цьому на день ухвалення оскарженого рішення Ленінський районний суд м. Харкова, тимчасово припинив свою роботу внаслідок збройної агресії відносно України та військових дій в районі міста Харкова. З огляду на це, та з урахуванням вказаних норм цивільного процесуального та міжнародного права колегія суддів розцінює доводи скарги щодо недотримання територіальної підсудності, як прояви юридичного формалізму (правового пуризму), і з цих підстав їх також відхиляє.

Отже, доводи скарги не знайшли свого належного підтвердження.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 березня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді - І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.