У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер справи 756/9715/22
Номер провадження 22-ц/824/3205/2023
Головуючий у суді першої інстанції М. М. Ткач
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
14 березня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., вирішив питання про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені, інфляційний втрат, 3% річних за несвоєчасне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки

у с т а н о в и в :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 30.12.2022 подав апеляційну скаргу з пропуском строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України. Питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду апелянт не порушував.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року залишено без руху, надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для подачі заяви із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року залишено без руху з підстав несплати позивачем судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду, надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17.02.2023 ОСОБА_1 06 березня 2023 року подав заяву про усунення недоліків, у якій вказав, що на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій він звільнений від сплати судового збору у зв`язку з порушенням будь-яких його прав, незалежно від характеру, предмета і підстав такого позову. При цьому, послався на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №490/8128/17, копію якої додав до заяви. Посилання апеляційного суду в ухвалі від 17.02.2023 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 заявник вважає помилковим. Зазначив, що ухвала Київського апеляційного суду від 17.02.2023 постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права і без дотримання норм процесуального права та не відповідає вимога ст. 263 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст заяви про усунення недоліків, матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ТДВ «Страхова компанія «Альфа - Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пені, інфляційний втрат, 3% річних за несвоєчасне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 28.04.2022 за участю автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 сталася дорожньо - транспортна пригода з вини ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Оболонськоо районного суду м. Києва від 31.05.2022. Цивльно - правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа - Гарант», яке не виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування. Також вказав, що ним було замовлено експертну оцінку з метою встановлення розміру завданого матеріального збитку, за результатами проведення якої визначено, що матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 складає 63 855,24 грн, про що складено висновок №01/08 від 05.09.2022. Витрати на проведення експертної оцінки склали 4 000,00 грн. Зазначив про завдання йому відповідачами моральної шкоди, розмір якої з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеня вини осіб, які завдали моральну шкоду, він оцінює у 30 000, 00 грн, які просить стягнути з кожного з відповідачів.

Так, судовий збір - це грошова сума, яку сплачує особа, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), правовідносин, з яких він виник, і предмету позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору. Відповідно до пункту 13 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Водночас ця норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їхнього життєзабезпечення та членів їхніх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Статтею 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їхнім соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 цього Закону.

Отже, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу. Але статус учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.

У постанові від 12 лютого 2020 року (справа №545/1149/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до неї особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» необхідно враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Суд вказав, що пункт 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надає учасникам бойових дій пільги щодо першочергового відведення земельних ділянок лише для двох видів землекористування як підстави набуття права власності на земельні ділянки, а саме для індивідуального житлового будівництва, а також для садівництва і городництва.

Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТДВ «Страхова компанія «Альфа - Гарант» є матеріальна та моральна шкода, спричинені позивачу як власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася з вини одного з відповідачів. Також позивач просить стягнути пеню, інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасне відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Підставою подачі вказаного позову до суду є неналежне виконання страховиком та застрахованою особою (винною у вчиненні ДТП) своїх зобов`язань за договором страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача у цій справі не пов`язані із порушенням його права на соціальний захист як учасника бойових дій, відтак такі вимоги мають бути оплачені судовим збором, а тому сплаті позивачем підлягає і судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду про що було зазначено апеляційним судом в ухвалі від 17.02.2023.

Проте у поданій на усунення недоліків заяві ОСОБА_1 наполегливо намагається переконати суд у тому, що він, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору у зв`язку з порушенням будь-яких його прав, незалежно від характеру, предмета і підстав такого позову. Однак позивач невірно тлумачить норми права на які посилається як на підставу звільнення його від сплати судового збору.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що станом на 14.03.2023 особа, яка подала апеляційну скаргу вказані в ухвалі суду від 17.02.2023 недоліки у зазначений спосіб та строк не усунула. Будь - яких заяв, клопотань щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати ОСОБА_1 апеляційному суду не заявляв.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Згідност. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що станом на 14.03.2023, особою, яка подала апеляційну скаргу, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 17.02.2023 недоліки не усунуті, а саме: не подано до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України (ч.2 ст.357 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід вважати неподаною і повернути її скаржнику.

Керуючись статтями 185, 356, 357, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року вважати неподаною і повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення.

Судді Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна