Провадження № 2/639/515/23 Справа № 639/4442/22
22 березня 2023 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Марченка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Василевської Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 639/4442/22
позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )
відповідач: Харківська міська рада (адреса місцезнаходження: м-н. Конституції, 7, м. Харків)
третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мангушева Ольга Степанівна (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 )
про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мангушева О.С. в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з дружиною, ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина ОСОБА_2 , з якою позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 1976 року та відповідно і по день її смерті. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_4 та 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_3 . Вказане нерухоме майно належало подружжю на праві спільної сумісної власності, але титульно власником було зазначено дружину ОСОБА_2 . ОСОБА_2 (в тому числі і на день її смерті) була зареєстрована в будинку за адресою АДРЕСА_3 , а позивач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , натомість проживав фактично з дружиною за адресою АДРЕСА_3 (в тому числі і на день її смерті). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , є позивач, ОСОБА_1 , як чоловік померлої, та їхні сини - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Позивач разом з дружиною ОСОБА_2 постійно мешкали разом спочатку в будинку АДРЕСА_4 , а останні 2 роки перед смертю ОСОБА_2 , а також на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - за адресою: АДРЕСА_3 , де позивач і продовжує мешкати в цей час.
Позивач вважав, що є один серед спадкоємців таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки постійно разом проживав зі своєю дружиною на час її смерті та звернувся 23.02.2022 року до приватного нотаріуса ХМНО Мангушевої О.С. із заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак постановою від 23.02.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, нотаріус відмовим позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не надано документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки позивач зареєстрований в будинку АДРЕСА_4 , а ОСОБА_2 - в будинку АДРЕСА_3 .
У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.02.2023 року закрито підготовче провадження а справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гринченко Т.М. не з`явились, представник позивача надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, окрім того зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мангушева Ольга Степанівна в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 04.12.1976 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 04.12.1976 року.
Відповідно копії копії свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 27.05.2004 року виданого на підставі виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова від 03.06.2004 року за № 41-12 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4038808 від 05.07.2004 року, ОСОБА_2 є власником на праві приватної власності 1/1 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності / Р № б/н / 27.05.2004 / Жовтнева районна рада м. Харкова.
Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17433931 від 21.01.2008 року, ОСОБА_2 є власником на праві приватної власності 1/2 частки будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі продажу / р № 6389 / 2.12.2007 / Приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.07.2021 року.
Постановою приватного нотаріусу Харківської міського нотаріального округу Харківської області Магнушевої О.С. від 23.02.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої його дружини - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не надав документів підтверджуючих факт прийняття спадщини шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.
Згідно копії паспорта громадянина України № НОМЕР_4 виданого 24.01.2001 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 зареєстрований з 29.09.2004 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії акту від 02.11.2022 року складеного та підписаного ОСОБА_5 , який мешкає: АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 , яка мешкає: АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 , який мешкає: АДРЕСА_6 , вбачається, що ОСОБА_1 , період часу з початку 2019 року та станом на 17.07.2021 року постійно проживав разом зі своєю дружиною, ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , де і продовжує проживати і в цей час.
Згідно копії спадкової справи № 05/2022 після смерті ОСОБА_2 , наданої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С. судом вбачається, що 23.02.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно померлої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяви про прийняття, відмову від спадщини або видачі свідоцтва про право на спадщину від інших спадкоємців не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно відомостей зі Спадкового реєстру інформація щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня.
Таким чином, між сторонами склались спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Із роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до статті 549 ЦК Української РСР 1963 року.
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
У статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з дружиною, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини, а тому наявність підстав для його встановлення у судовому порядку.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мангушева О.С. про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з дружиною, ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Харківська міська рада (адреса місцезнаходження: майдан Конституції, 7, м. Харків, код 04059243).

Треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мангушева Ольга Степанівна (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 22.03.2023 року.

Суддя В. В. Марченко