Провадження № 2/638/1316/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.

при секретарі - Рєзнік І.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансової компанії "Європейська агенція зповернення боргів", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", приватний виконавець Харківського виконавчого округу Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суд м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансової компанії "Європейська агенція зповернення боргів", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", приватний виконавець Харківського виконавчого округу Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на початку листопада 2021 року працівниками АТ КБ "Приват Банк" позивачу було повідомлено, що приватним виконавцем Амельченко В. П. було звернуто стягнення на її доходи та арештовані кошти. Після ознайомлення з виконавчим провадженням позивач дізнався про існування виконавчого напису, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 27 977,20 грн. на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів".

Позивач вважає, що виконавчий напис було зроблено таємно, без попередження, без направлення боржнику письмової вимоги, та без додерження вимог нотарусом щодо документів, які підтверджують безпірність суми боргу. Також, зазначає, що приватним нотаріусом не було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі , та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріального напису, застосування строків позовної давності з дня виникнення права вимоги, чим порушено норми ЗУ "Про нотаріат" та порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито судове провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Полякова В. В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі.

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" представника до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надіслав до суду відзив на позовну заявую. Відповідач у своєму відзиві заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в повному обсязі.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи чи про поважність своєї неявки до суду не надали.

Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

З копії виконавчого напису вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є. М. вбачається, що 30.05.2019 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір за №423234884 з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Також, з виконавчого напису вбачається, що 28.11.2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклала договір факторингу № 28/1118-01 з ТОВ "Таліон плюс", останній у свою чергу 03.01.2019 року уклав договір факторингу №20190103 з ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів".

Також згідно з копією виконавчого напису пропоновано стягнути заборгованість за кредитним договором №423234884 від 30.05.2019 року, з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів". Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.05.2020 року по 30.04.2021 року включно у розмірі: заборгованість по основному боргу у розмірі 9 782,00 грн.; заборгованість по відсоткам у розмір 18 145,20 грн.; за вчинення виконавчого напису у розмірі 50,00 грн.. Загальна сума стягнення складає 27 977,20 грн.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст.39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Спірний виконавчий напис (як це зазначено в самому виконавчому написі) вчинений на підставі ст.ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172. З цього приводу суд зазначає наступне.

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Так, варто наголосити на тому, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 нового розділу), додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Зазначена постанова залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та набула законної сили. При цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

23.12.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова постановив ухвалу про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є. М. належним чином засвідченних копій документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №57741 від 24.05.2021 року. Зазначена ухвала не була виконана.

22.11.2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова постановив ухвалу про витребування доказів у Київського обласного державного нотаріального архіву (юридична адреса: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Жовтнева, буд. 34), а саме: належних чином завірених копій матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №57741 від 24.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитним договором №423234884 від 30.05.2019 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ "Манівео Швидка фінансова допомога" у розмірі 27977,20 грн., які були передані до Архіву приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Євгеном Михайловичем.

На виконання зазначеної ухвали Київським обласним державним нотаріальним архівом направлено до суду листа, в якому зазначено, що документи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. на зберігання до архіву не передавав.

На час розгляду справи витребувані ухвалою від 23.12.2021 докази не надані.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що третьою особою на виконання ухвали суду не надані докази, а відповідачем до відзиву не надано відповідних доказів, що підтверджують укладання кредитного договору з позивачем та наявність заборгованості за ним, керуючись положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України розглядає справу за наявними в ній доказами.

Отже, судом встановлено, а відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172.

З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону, у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц.

Як зазначив позивач, та не спростовано відповідачем, на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису були відсутні підтвердження наявного у стягувача права на безспірне стягнення грошових сум з позивача. Такі доводи позивача суд вважає обґрунтованими та погоджується з ними.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України, унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Отже, матеріали справи не містять належних доказів про те, що ОСОБА_1 отримувала вимогу від ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" про необхідність погашення заборгованості або сторонами узгоджена сума заборгованості, яка є безспірною. Відповідач доказів безспірності суми заборгованості, що зазначена у виконавчому написі, або документів, що підтверджують її розмір, період та підстави виникнення, суду не надав.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на спростування зазначених вище висновків, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд покладає судовий збір на відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У своєму відзиві на позовну заяву в частині розподілу судових витрат представник відповідача ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони є необґрунтовані.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Поляковою В. В. було надано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, до якої остання додала копію Договору про надання правової допомоги №б/н від 12.11.2021 року, копію квитанції №б/н від 12.11.2021 року, копію додаткової угоди №б/н від 20.11.2022 року до договору про надання правничої допомоги.

Пунктом 4.1 договору про надання правової допомоги від 12.11.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Поляковою В. В., передбачено, що за виконану роботу, надані послуги клієнт сплачує готівкою у національній валюті України або перераховує на потоний рахунок адвоката плату (гонарар), розмір якої обмумовлено сторонами та узгоджується актом прийому-передачі.

Згідно з копією квитанції №б/н від 12.11.2021 року ОСОБА_1 сплатила адвокату Поляковій В. В. 10 000,00 грн. за надання юридичних послуг.

Згідно з додаткової угоди №б/н від 20.11.2022 року пункт 4 договору про надання првничої допомоги викладено в наступній редакції: за виконану роботу, надані послуги клієнт сплачує готівкою у національній валюті Україні або перераховує на поточний рахунок адвоката плату, розмір якої обмумовлено сторонами. Сторони домовились, що сума гонорару адвоката є фіксованою та складає 10 000,00 грн. відповідно до квитанції від 12.11.2021 року та не залежить від тривалості розгляду справи та обсягу роботи, що були надані адвокатом клієнтові в ході виконання договору про правничу допомогу №б/н від 12.11.2021 року. Ця квитанція є підтвердженням факту оплати гонорару (послуг) адвоката.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, приймаючи до уваги надані документі, які підтверджують понесені витрати, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_3 та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансової компанії "Європейська агенція з повернення боргів", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", приватний виконавець Харківського виконавчого округу Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №57741, вчинений 24.05.2021 року приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансової компанії "Європейська агенція з повернення боргів" (код юридичної особи: 35625014) суми заборгованості за договором кредиту №423234884 від 30.05.2019 року у розмірі 27 977 (двадцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят сім) грн. 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансової компанії "Європейська агенція з повернення боргів" (код юридичної особи: 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. та 908 (дев`ятсот вісім) 00 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансової компанії "Європейська агенція з повернення боргів" (код юридичної особи: 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Щепіхіна