Справа № 577/176/23
Провадження № 2/577/170/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кучер Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: центр надання адміністративних послуг Конотопської міської ради про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач зареєстрована за вказаною адресою, разом з нею зареєстровані донька ОСОБА_3 та її колишній чоловік, з яким вона проживала без реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 . Наприкінці 2021 року відносини між позивачем та відповідачем погіршилися, вони перестали проживати разом, в подальшому відповідач переїхав жити за кордон (достовірне місце проживання невідоме), там працює, повертатися в Україну не збирається. Ніяких перешкод у проживанні відповідачу ніхто не чинить. Відповідач квартирою не користується, участі у витратах з її утримання та сплати комунальних платежів не бере. У той же час відповідач залишається зареєстрованими у квартирі, що призводить до надмірних витрат позивача на її утримання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житловим приміщенням у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

З довідки центра надання адміністративних послуг виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області №3578 від 02.01.2023 року, у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 226646093 від 02.10.2020 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно договору купівлі-продажу від 02.10.2020 року ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 (а.с. 12-15)

З матеріалів справи вбачається, що відповідач фактично не проживає у квартирі, за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні квартири не приймає. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним позивачу майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, законні та обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 05 червня 2019 року органом 5917, РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Буток Т. А.