Справа № 131/78/23
Провадження № 2/131/144/2023
16 березня 2023 р. м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Шелюховського М.В.,
розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, без фіксації процесуальної дії технічними засобами в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 та членам її родини - матері, батькові та її сестрі на праві приватної власності належить квартира за АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло.
Позивач зазначає, що в квартирі зареєстровані та проживають - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також зареєстрований, але фактично не проживає громадянин ОСОБА_2 . Відповідач був зареєстрований у квартирі позивачем маючи із нею дружні стосунки формально (необхідно було для оформлення документів із його слів), однак фактично там не проживав. Відповідач пообіцяв знятись із реєстрації самостійно до кінця 2021 року, однак не зробив цього, і відмовляється робити зараз, не реагуючи на телефоні дзвінки позивача. У зв`язку із зазначеним так, як відповідач не є членом сім`ї позивача та у даному приміщенні лише зареєстрований, але фактично не проживає, не користується і не користувався ним ніколи, не являється його співвласником та фактично перешкоджає позивачам користуватись у вільному розпорядженні своєю власністю, тому позивач звернулась із даним позовом до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, але в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та відзиву на позовну заяву суду не надав.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити із наступних підстав.
За таких обставин, суд згідно частини 4 статті 200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задовольнити з наступних мотивів.
Судом установлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою в АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 23 жовтня 2000 року ВАТ «Іллінецький цукровий завод» (а.с.11-12), технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 виданий 19.04.2016 року Гайсинським БТІ на ім`я ОСОБА_3 (а.с.9-10).
Згідно довідки № 3985 виданої 10.11.2022 року ОСОБА_1 головним спеціалістом реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади відділу «Центр надання адміністративних послуг» ОСОБА_6 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.25).
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 10.11.2022 р., комісією встановлено, що ОСОБА_2 , дійсно зареєстрований за вищевказаною адресою, однак ніколи не проживав за вказаною адресою (а.с.11).
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно частини 1 статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Змістом статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ втручання держави в право власності на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції.
Змістом частини 1 статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання
членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Положеннями частини 1 статті 156 ЖК УРСР визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини 4 статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині 2 статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Оскільки позивач є власником житлового будинку, який надавав згоду на вселення та реєстрацію у ньому відповідача та відповідно останній ніколи там не проживав за даною адресою, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до змісту частини 1 статті 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 317, 319, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) грн.
Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .
Суддя: