Справа № 570/2651/19
Номер провадження 2/570/18/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представника позивачки адвоката Грозіка І.І.,

представника відповідача адвоката Сенчука В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку, визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинення права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та згідно заяви про зміну предмета позову вх. 3091 від 23.02.2022 р. просить:

1.визнати протиправною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2497 га, кадастровий номер якої :01:006:0020, що розташована в с. Порозове Рівненського району Рівненської області, з припиненням права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_2 у відповідних зареєстрованих ум державному земельному кадастрі координатах поворотних точок меж;

2.визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2497 га, кадастровий номер 010060039, яка розташована на території с. Порозе Тайкурівської сільської ради, Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в наступних межах:

-від А до Б землі ОСОБА_4 ;

-від Б до В землі загального користування;

-від В до Г землі ОСОБА_2 ;

-від Г до А землі служби автомобільних доріг.

Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.12.2006 р. між нею та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2497 га, яка розташована на території с.Порозе, Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку на виготовлення на ім`я ОСОБА_5 , зазначена земельна ділянка перебувала в наступних межах:

-від А до Б землі ОСОБА_3 ;

-від Б до В землі загального користування;

-від В до Г землі ОСОБА_6 ;

-від Г до А землі служби автомобільних доріг.

Після придбання нею вищевказаної земельної ділянки, на її ім`я було виготовлено відповідну технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку, згідно з якою, межі земельної ділянки аналогічні вище вказаним.

З вересня 2009 року їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №094152, в якому також відображено аналогічні межі земельної ділянки.

Однак її право власності на земельну ділянку у вищевказаних межах не визнається ОСОБА_2 , який 10.07.2017 р. уклав з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2497 га, кадастровий номер якої :01:006:0020, що розташована в с.Порозове Рівненського району Рівненської області.

Зокрема, ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву від 29.08.2018 р. зазначає, що він являється власником земельної ділянки, межі якої накладаються на належну їй земельну ділянку. При цьому, ОСОБА_2 , у відзиві зазначає, що належна їй земельна ділянка, відповідно до відомостей з Публічної кадастрової карти, розміщена на земельному паю, а отже і ним заперечується фактичні межі розташування належної їй земельної ділянки і при тому, вважає, що саме він є власником її частини.

Іншим суміжним землекористувачем є ОСОБА_3 , з якою між ними відсутній спір щодо меж земельних ділянок. При цьому, наскільки їй відомо, у ОСОБА_3 також конфігурація її земельної ділянки відрізняється від фактичного користування, а отже і рішення суду за даним позовом може вплинути на її права у зв`язку із чим вважає за доцільне залучити її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Наводить положення ст. ст. 316, 321, 328, 386, 392 ЦК України та вказує, що на підставі викладених вище обставин, вона змушена звертатися до суду із даною позовною заявою з метою захисту своїх прав власності на земельну ділянку, належну їй на прав приватної власності.

Вказує, що порушення її прав полягають у здійсненні права власності відповідачем на частину земельної ділянки, належної їй з підстав здійснення її реєстрації у відповідних розмірах та координатах за відповідачем, що підтверджено проведеною в даній справі земельно-технічною експертизою.

При цьому, наскільки їй відомо, державна реєстрація земельної ділянки відповідача у відповідних розмірах та координатах, здійснена після набуття ним права власності на неї та всупереч документації із землеустрою.

Отже, порушення її прав власності на земельну ділянку полягають і в наявній державній реєстрації земельної ділянки за відповідачем всупереч відповідній документації із землеустрою щодо її формування.

Наводить положення ч.13 ст. 79-1 ЗК України, ч.10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр».

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 13.08.2019 р. відкрито загальне позовне провадження з викликом учасників (а.с. 19 т.1).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.09.2019 р. витребувано від УДМС України в Рівненській області інформацію щодо місця реєстрації третьої особи ОСОБА_3 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.01.2020 р. залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 (а.с.106 т.1).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18.02.2020 р. задоволено клопотання представника позивача та витребувано від Відділу у Рівненському районі міськрайонного управління у Рівненському районі та місті Рівне ГУ Держгеокадастру в Рівненській області завірені копії технічних документацій із землеустрою на земельні ділянки, розташовані на території с.Порозово Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, видані ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 134 т.1).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.05.2021 р. клопотання представника позивачки задоволено та призначено у справі судову земельно-технічну експертизу (а.с. 266-267).

Ухвалою Рівненського районного суду від 18.11.2021 р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду від 31.05.2022 р. прийнято заяву позивачки ОСОБА_1 про зміну предмета позову.

Ухвалою Рівненського районного суду від 26.07.2022 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У відзиві вх. 14340 від 26.09.2019 р. (а.с. 31-34 т.1) відповідач ОСОБА_2 вказує, що відповідач не згідний з вимогами позову та вважає його безпідставним та необґрунтованим. Просить відмовити у задоволенні позову. Він ніколи не стверджував, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 не належить ОСОБА_1 . Ним ніколи не заперечувалися опис меж земельної ділянки позивачки згідно його державного акту на право власності на земельну ділянку щодо суміжних землекористувачів.

Право власності позивачкою набуто з 27.12.2006 р. Ним придбано суміжну земельну ділянку 10.07.2017 р., тому питання ніби ним не визнається опис меж земельної ділянки позивачки згідно його державного акту на право власності щодо суміжних землекористувачів є абсурдним.

На момент придбання ним у власність земельної ділянки, на ній були відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна чи інше, тому з метою встановлення чітких меж належної йому земельної ділянки він звернувся до ПП «Рівненська земельна компанія» з метою відновлення чітких меж в натурі. У свою чергу 18.08.2017 р. вказаним підприємством за допомогою спеціального обладнання було винесено в натурі на місцевості межові знаки його ділянки та передано йому на зберігання. У подальшому його межові знаки були знищені позивачем та викинуті на сміття, однак поряд з межовими знаками вони розмістили металеві труби.

Наводить положення ст. 107 ЗК України, ст. 55 ЗУ «Про землеустрій».

У подальшому 02.10.2017 р. він отримав будівельний паспорт на будівництво житлового будинку та господарської будівлі та відповідний дозвіл Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області на початок виконання будівельних робіт і відповідно розпочав будівництво.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.08.2017 р., виданого кадастровим реєстратором ОСОБА_7 , його ділянка має прямокутну форму довжиною 100 м, шириною 25 м. Вказані проміри згідно Витягу земельного кадастру відповідають фактичному розташуванню ділянки на місцевості.

Будь-яких самозахватів чи використання чужих земельних ділянок він не здійснював. Більше того, він зразково виконує вимоги ст. 91 ЗК України, якою передбачено обов`язки власників земельних ділянок. Тому яким чином відповідач по даній справі, використовуючи згідно цільового призначення належну на праві власності земельну ділянку, згідно встановлених в натурі меж порушує права позивача на свою земельну ділянку?

В обґрунтування позовних вимог позивачкою не вказано які конкретно її права порушує відповідач та не долучено жодного належного доказу в підтвердження своєї позиції, згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно відомостей на офіційному сайті Публічної кадастрової карти, земельна ділянка позивачки з кадастровим номером :01:006:0039 розміщена не так, як вказано в описі меж згідно його державного акта на право власності на земельну ділянку.

Просить звернути увагу, що згідно протоколу обстеження і погодження меж земельної ділянки, наданої у приватну власність від 05.04.2005 р., первинному власнику його ділянки ОСОБА_8 погоджено межі суміжними землекористувачами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У серпні 2018 р. позивачка по справі зверталася до Рівненського районного суду Рівненської області з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (справа №570/2880/18 суддя Остапчук Л.В.), позов залишено без розгляду.

У візиві вх. 9907 від 13.07.2022 р. представник відповідача адвокат Сенчук В.П. вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими, просить відмовити у задоволенні позову.

У письмових поясненнях щодо позову та відзиву представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 адвокат Данилюк І.В. вх. 1660 від 30.01.2020 р. (а.с.111-113 т.1) та у доповнення до вказаних пояснень третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 вх. 1751 від 31.01.2020 р. (а.с.123-124 т.1) вказують, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки в с.Порозове Рівненського району Рівненської області з кадастровим номером : 01:006:0004, що набута нею у власність на підставі Договору дарування земельної ділянки, укладеного 12.06.2019 р. у ОСОБА_11 .

Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою належною позивачці ОСОБА_1 , тобто третя особа ОСОБА_4 є суміжним землекористувачем земельної ділянки позивачки.

Межі земельної ділянки ОСОБА_4 відповідають фактичним межам, що були встановлені згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії РВ №006060, виданого Тайкурівською сільською радою Рівненського району Рівненської області 04.08.2004 р. на ім`я ОСОБА_11 та ці обставини не оспорюються учасниками справи.

У позовній заяві зазначено, що між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_11 та ОСОБА_1 відсутній спір щодо меж суміжних земельних ділянок.

Згідно з викопіювання з Публічної кадастрової карти земельна ділянка позивачки та відповідача навіть не межують між собою, що свідчить про допущення помилки у Державному земельному кадастрі, що виникла ймовірно з вини землевпорядних організацій при виготовленні документації.

Третій особі ОСОБА_4 не відомо чи відповідає площа земельної ділянки позивачки визначена згідно державного акту фактичній площі її земельної ділянки.

Вказує, що по всій АДРЕСА_1 , де розташовані земельні ділянки позивача, відповідача, третьої особи ОСОБА_4 та інших землекористувачів (близько 22 земельних ділянок), наявні розбіжності меж земельних ділянок згідно даних Державного земельного кадастру з фактичними межами земельних ділянок.

Щодо долученого позивачкою схематичного розташування її земельної ділянки з позначенням накладення із земельною ділянкою ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 не може підтвердити або спростувати вказані доводи сторін, оскільки для надання відповіді на запитання чи відповідають існуючі межі земельних ділянок даним державної реєстрації та чи існує накладення меж спірних земельних ділянок та для встановлення причин цього і шляхів усунення, необхідні спеціальні експертні знання.

Якщо дійсно має місце накладення меж земельних ділянок ОСОБА_1 там ОСОБА_2 чи невизнання меж її земельної ділянки відповідачем, позивачка має право захистити своє право власності, обравши спосіб захисту, передбачений ст.16 ЦК України та надавши належні докази до суду.

У доповнення до вказаних пояснень третя особа без самостійних вимог ОСОБА_4 вх. 1751 від 31.01.2020 р. (а.с.123-124 т.1) вказує, що межі земельних ділянок встановлені в натурі (по факту на місцях) правильно, проте не відповідають площам. У багатьох людей документація, на 0,25 га, але фактично в натурі площі земельних ділянок менші 21,23 сотих.

У письмових поясненях щодо заяви про зміну предмета позову вх. 8619 від 23.06.2022 р. представник третьої особи ОСОБА_4 - адвокат Данилюк І.В. вказує, що помилки в координатах меж земельної ділянки ОСОБА_2 могли призвести до зміщення його земельної ділянки в бік земельної ділянки позивачки. Співвставивши відомі ОСОБА_4 обставини та встановлені експертом факти невідповідності координат земельної ділянки належної ОСОБА_2 можна дійти до висновку, що реєстрація його земельної ділянки порушує права ОСОБА_1 та створює їй перешкоди у користуванні своєю власністю.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Грозік І.І. підтримав позовні вимоги згідно заяви про зміну предмета позову та просить їх задоволити.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Сенчук В.П. позовні вимоги не визнав, просить у задоволенні позову відмовити. Під час підготовчого засідання не підтримав клопотання вх. 17616 від 19.11.2019 р. та вх. 2400 від 09.02.2021 р. про залишення позову без розгляду (а.с. 80-81, 236-237 т.1). Підтримав письмові пояснення вх. 3076 від 23.02.2022 р.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_12 не з`явилася, судом було вжито належних заходів щодо її повідомлення про дату, час та місце його проведення.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета, ОСОБА_4 не з`явилася, згідно заяви вх. 609 від 16.01.2020 р. просить розгляд справи провести без її участі, за участі її адвоката Данилюк І.В. (а.с.98-99 т.1).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета, ОСОБА_4 адвокат Данилюк І.В. у судове засідання 02.03.2023 р. не з`явилася, згідно клопотання вх. 2498 від 16.02.2023 р. просить провести судове засідання (судові дебати) з розгляду справи без участі третьої особи та без її участі як представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Щодо земельної ділянки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 судом встановлено, що на підставі рішення Тайкурської сільської ради Рівненського району Рівненської області 151 від 29.03.2004 р. передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків і споруд 0,25 га, розташовану в с.Порозово Рівненського району Рівненської області ОСОБА_13 (а.с.187 т.1).

Як убачається з Протоколу обстеження і погодження меж земельної ділянки ОСОБА_14 , наданої у приватну власність, від 27.04.2004 р., а саме опису меж (а.с.189, 190 т.1):

від А до Б межа проходить по суміжності з землями ПСП «Загребля» по суходолу в південно-східному напрямку протяжністю 25,0 м;

від Б до В межа проходить по суміжності з землями ОСОБА_5 по суходолу в південно-західному напрямку протяжністю 100,0 м;

від В до Г межа проходить по суміжності з землями Адміністрації автомобільних доріг у Рівненській області по суходолу в північно-західному напрямку протяжністю 25,0 м;

від Г до А межа проходить по суміжності з землями ОСОБА_15 по суходолу в північно-східному напрямку протяжністю 100,0 м.

Як убачається з Довідки Рівненського районного відділу земельних ресурсів Рівненського обласного управління земельних ресурсів Держкомзему України від 18.05.2004 р. №1586-п, ОСОБА_14 передано земельну ділянку площею 0,2500 га у приватну власність на підставі рішення Тайкурської с/р №151 від 29.03.2004 р. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та присвоєно кадастровий номер земельної ділянки 56:246:889:00:01:006:0004 (а.с.192 зворот).

11.06.2004 р. ОСОБА_14 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території с. Порозово Тайкурської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що підтверджується договором від 11.06.2004 р., посвідченим 11.06.2004 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В., зареєстрованого в реєстрі №1492 (а.с.184 т.1)

Як убачається з Довідки Рівненського районного відділу земельних ресурсів Рівненського обласного управління земельних ресурсів Держкомзему України №2103-п, ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею 0,2500 га у приватну власність на підставі договору дарування від 11.06.04 №1492 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та присвоєно кадастровий номер земельної ділянки 56:246:889:00:01:006:0004 (а.с.192).

12.06.2019 р. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку в с. Порозове Рівненського району Рівненської області з кадастровим номером : 01:006:0004 площею 0,2497 га згідно Договору дарування земельної ділянки від 12.06.2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В., зареєстрованого в реєстрі №306 (а.с.114 т.1).

Щодо земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 . На підставі рішення Тайкурської сільської ради Рівненського району Рівненської області №118 від 31.03.1993 р. передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, розташовану в с.Порозово Рівненського району Рівненської області ОСОБА_8 загальною площею 0,25 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель площею 0,25 га (а.с. 173, 174 т.1).

Як убачається з Протоколу обстеження і погодження меж земельної ділянки ОСОБА_8 наданої у приватну власність, від 05.04.2005 р., а саме опису меж (а.с.175-177 т.1):

від А до Б межа проходить по суміжності з землями ОСОБА_16 по суходолу в південно-східному напрямку протяжністю 25,00 м;

від Б до В межа проходить по суміжності з землями сільської ради по суходолу в південно-західному напрямку протяжністю 100,00 м;

від В до Г межа проходить по суміжності з землями ОСОБА_17 по суходолу в північно-західному напрямку протяжністю 25,00 м;

від Г до А межа проходить по суміжності з землями Адміністрації автомобільних доріг у Рівненській області по суходолу в північно-східному напрямку протяжністю 100,00 м.

Як убачається з Довідки Рівненського районного відділу земельних ресурсів Рівненського обласного управління земельних ресурсів Держкомзему України №07п/1723 про правовий статус, кількісні і якісні характеристики земельної ділянки, розподілення земель серед власників і користувачів, ОСОБА_8 надано земельну ділянку площею 0,2500 га у власність, місце розташування Тайкурська с/р, с. Порозове, кадастровий номер земельної ділянки 56:246:889:00:01:006:0020 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення Тайкурської с/р від 31.03.1993 р. №118 (а.с.179 т.1).

19.07.2005 р. ОСОБА_6 купив у ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,250 га, розташовану на території с. Порозово Рівненського району Рівненської області, виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.07.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального договору Олинцем В.П., зареєстрованого в реєстрі 2951 (а.с.170 т.1).

Як убачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.07.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Самсонюком Ф.П., зареєстрованого в реєстрі №1019, ОСОБА_6 продав ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2497 га, кадастровий номер якої :01:006:0020, що розташована в с.Порозове Рівненського району Рівненської області, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Пункт 2 Земельна ділянка, що відчужується, належить продавцю на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №602579, виданого Рівненським районним відділом земельних ресурсів Рівненської області 12.01.2006 р. на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Олинцем В.П., приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області 19.07.2005 р. за реєстровим №2951.

Пункт 4 абзац 2 Продавець стверджує, що він має усі права власника щодо вільного розпорядження земельною ділянкою, яка є предметом цього договору. На момент укладення цього договору відсутні будь-які співвласники, відсутні претензії третіх осіб.

Пункт 5 Відповідно до Витягу з Державного Земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-017, виданого ОСОБА_18 , державним кадастровим реєстратором Відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області 10.07.2017 р., відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051, не зареєстровані (а.с. 11-12 т.1).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності і.н.в. 91588637 від 10.07.2017 р., відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки :01:006:0020, площа 0,2497 га, де в Актуальній інформації про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246), опис об`єкта: дата реєстрації земельної ділянки: 12.01.2006 р., орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Управління Держгеокадастру у Рівненському районі Рівненської області (а.с.35 т.1).

18.08.2017 р. між сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_19 та відповідачем ОСОБА_2 складено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, яким межі земельної ділянки за кадастровим номером :01:006:0020, яка знаходиться в с.Порозове на етриторії Тайкурської сільської ради Рівненського району Рівненської області площею 0,2497 га, яка відведена у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 4 шт. (а.с. 44 т.1).

02.10.2017 р. відповідачу ОСОБА_2 . Відділом містобудування, архітектури та будівництва Рівненської райдержадміністрації видано Будівельний паспорт (реєстраційний №450-2017 р.) на будівництво житлового будинку та господарські будівлі АДРЕСА_1 (а.с.37 т.1).

09.10.2017 р. в Управлінні ДАБІ у Рівненській області №53 зареєстровано Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту / про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта на житловий будинок та господарська будівля поштова/будівельна адреса АДРЕСА_1 , нове будівництво, код об`єкта 1110,3 (а.с. 38 т.1).

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 (дата формування 21.08.2017 р.) земельна ділянка площа 0,2497 га кадастровий номер :01:006:0020; цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку. Господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Рівненська обл., Рівненський р., с.Порозове орган, який зареєстрував земельну ділянку Управління Держгеокадастру у Рівненському районі Рівненської області, дата державної реєстрації земельної ділянки 12.01.2006 р, де згідно опису меж вказано:

від А до Б землі запасу Тайкурської сільської ради;

від Б до В ОСОБА_20 ;

від В до Г землі загального користування (вулиця);

від Г до А ОСОБА_3 (а.с. 39-42 т.1).

Щодо земельної ділянки позивачки ОСОБА_1 судом встановлено, що 27.12.2006 р. ОСОБА_5 продавець та ОСОБА_1 покупець уклали договір, який посвідчено 27.12.2006 р., приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Омельяненко І.В., зареєстрованого в реєстрі №5451, згідно якого Пункт 1. продавець продала, а покупець купила належну продавцю на праві приватної власності цілу незабудовану земельну ділянку площею 0,2497 га, яка розташована на території с. Порозово Тайкурської сільської Ради, Рівненського району Рівненської області, цільове призначення якої будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.5 т.1).

Пункт 2 Вказана ділянка належить продавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯД номер 267259, виданого Тайкурською сільською радою Рівненського району 25.12.2006 р. на підставі рішення №114 від 31.12.1996 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 53, кадастровий номер 56 246 889 00 01 006 0039.

Пункт 5 Покупець купила, а продавець продала по даному договору земельну ділянку, вільну від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про яких в момент складання договору продавець чи покупець не могли знати.

Пункт 7 Продавець свідчить, що до цього часу вказана земельна ділянка нікому не продана, не подарована, не заставлена, в спорі та під забороню не перебуває.

До позову позивачкою долучено:

1.засвідчені позивачкою копії з Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_5 на території с.Порозово Тайкурської сільської ради Рівненського району Рівненської області, виготовлена ППФ «Рельєф» 2006 р., а саме:

-титульний аркуш ППФ «Рельєф» (а.с.6 т.1);

-опис меж, згідно якого від А до Б землі ОСОБА_21 ; від Б до В землі загального користування; від В до Г землі ОСОБА_6 ; від Г до А землі служби Автомобільних доріг (а.с. 6 зворот т.1);

-схема генплану земельної ділянки (а.с.7 т.1);

-протокол обстеження і погодження меж земельної ділянки, наданої у приватну власність (а.с. 7 зворот т.1);

2.засвідчені позивачкою копії з Технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельні ділянки ОСОБА_1 на території с.Порозово Тайкурської сільської ради Рівненського району Рівненської області, виготовлена ППФ «Рельєф», а саме:

-титульний аркуш ППФ «Рельєф» (а.с.8 т.1);

-опис меж, згідно якого від А до Б землі ОСОБА_21 ; від Б до В землі загального користування; від В до Г землі ОСОБА_6 ; від Г до А землі служби Автомобільних доріг (а.с. 8 зворот т.1);

-акт передачі на збереження межових знаків, якими закріплена перенесена в натуру (на місцевість) межа земельної ділянки ОСОБА_1 13.03.2007 р. (а.с.9 т.1);

-протокол обстеження і погодження меж земельної ділянки, наданої у приватну власність ОСОБА_1 від 13.03.2007 р. (а.с. 9 зворот т.1).

Як убачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №094152, виданого 03.09.2009 р., позивачка ОСОБА_22 на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2006 р. №5451 є власником земельної ділянки площею 0,2497 с. Порозово, Рівненського району Рівненської області, цільове призначення земельної ділянки будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 56 246 889 00 01 006 0039, де в описі меж зокрема вказано: В до Г землі ОСОБА_6 (а.с. 10 т.1, та зворот).

12.06.2019 р. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку в с. Порозове Рівненського району Рівненської області з кадастровим номером : 01:006:0004 площею 0,2497 га згідно Договору дарування земельної ділянки від 12.06.2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В., зареєстрованого в реєстрі №306.

Слід зауважити, що:

-ГУ Держгеокадастру у Рівненській області у відповіді №9-17-0.6-1736/2-20 від 19.03.2020 р. повідомило суд у клопотанні про те, що технічна документація із землеустрою по передачі земельної ділянки ОСОБА_2 в межах села Порозово на території Тайкурівської сільської ради відсутня; та одночасно надано на ухвалу суду від 18.02.2020 р. технічну документацію із землеустрою по передачі земельної ділянки ОСОБА_6 , технічну документацію із землеустрою по передачі земельної ділянки ОСОБА_3 , проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (а.с.140 т.1);

-ГУ Держгеокадастру у Рівненській області на виконання ухвали суду про витребування технічної документації із землеустрою по передачі земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 в межах с.Порозово на території Тайкурської сільської ради у відповіді №9-17-0.6-6818/2-20 від 15.12.2020 р. повідомило суд про те, що із наданої Відділом інформації №2492/416-20-0.17,1 від 10.12.2020 р. встановлено, що технічна документація із землеустрою по передачі земельної ділянки ОСОБА_2 в межах с. Порозово на території Тайкурівської сільської ради у Відділі відсутня, оскільки не передавалася до місцевого фонду документації із землеустрою у Рівненському районі. Зазначають, що вказана технічна документація може знаходитися в розробника та/або в замовника такої документації ( ОСОБА_2 ) (а.с.228 т.1).

З письмових пояснень ОСОБА_2 вх. 2374 від 08.02.2021 р. вказано, що усі наявні документи на його земельну ділянку ним було долучено до відзиву. На нього як на замовника послуг діючим законодавством не покладено обов`язку зберігати документацію із землеустрою. Право власності на його земельну ділянку підтверджується належними правовстановлюючими документами, які наявні у справі. У зв`язку із значним проміжком часу розроблення даної технічної документації, повідомив суд про неможливість надання запитуваних документів (а.с.235 т.1).

Відповідно до Висновку експерта №210625/2_З.О.В., складеного 10.11.2021 р. на арк. 4 експертизи вказано, що на земельних ділянках № НОМЕР_1 , №2 :01:006:0020 та №3 к.н. : 01:006:0004 межові знаки встановленого зразка виявлені не були.

На сторінці 8 експертизи вказано:

«Питання 1. Чи відповідає фактичне місце розташування земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , на території с. Порозово Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області відповідно до правовстановлюючих документів і документації із землеустрою даним її реєстрації?

Результати топографо-геодезичного знімання об`єктів експертизи наведено на Рис.3. Дане креслення відображає розташування земельних ділянок згідно даних публічної кадастрової карти.

Вивчивши наявні вихідні дані, а саме:

-результати натурних обмірів (топографо-геодезичного знімання) (див. Рис.3);

-технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку № НОМЕР_2 ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 / ОСОБА_2 ), виготовленої ППФ «Рельєф» 2005 р.,

експертом було встановлено наступне:

-реєстрація земельної ділянки № НОМЕР_2 на публічній кадастровій карті відповідає фактичному розташуванню (див. Рис.4);

-координати з технічної документації на земельну ділянку АДРЕСА_2 не відповідають фактичному розташуванню та реєстрації (див. Рис.4)

Слід вказати, що відповідно до кадастрової карти фактичне користування земельними ділянками № НОМЕР_2 та, відповідно, і №1 на період набуття права власності (виготовлення технічної документації) не відповідає ні координатам з технічної документації, ні даним реєстрації обох ділянок на момент проведення експертизи (див. Рис.2)…

… Місцерозташування земельної ділянки визначає кадастровий номер.

Тому, враховуючи вищезазначене, експерт робить висновок, що фактичне місце розташування земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , на території с. Порозово Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області відповідає даним її реєстрації.

Фактичне місце розташування та реєстрація земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , на території с.Порозово Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області не відповідає документації із землеустрою.

Встановити фактичне місце розташування земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , на території с.Порозове Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області відповідно до правовстановлюючих документів не надається можливим.

Питання 2. Яке фактичне місце розташування земельної ділянки належної ОСОБА_1 на території с. Порозово Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в лінійних промірах меж та координатах поворотних точок, відповідно до меж земельної ділянки, належної ОСОБА_4 з кадастровим номером :01:006:0004?

Щодо другого питання.

На Рис.5 показано план-схему розташування об`єктів експертизи.

Земельна ділянка площею 0,2497 га, к.н. НОМЕР_3 , з цільовим призначенням:02.01 Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належить на праві приватної власності позивачу по справі ОСОБА_1 не огороджена. Але по двом боковим межам влаштовані стовпи: з північно-західної сторони бетонні, з південно-східної металеві (див фото таблицю в додатках). В результаті огляду та натурних обмірів було встановлено фактичне користування позивачем ОСОБА_1 земельною ділянкою (на Рис.5 показано синім фоном).

Вивчивши наявні вихідні дані, а саме:

-результати натурних обмірів (топографо-геодезичного знімання) (див Рис.2);

-технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку АДРЕСА_3 (власник позивач по справі ОСОБА_1 ), виготовленої ППФ «Рельєф» 2007 р.,

-технічну документацію із землеустрою по передачі земельної ділянки ОСОБА_3 у власність згідно договору дарування від ОСОБА_14 на території с.Порозово Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області (на земельну ділянку №3), виготовленої ППФ «Рельєф» 2004 р.,

експертом було встановлено наступне:

-реєстрація земельної ділянки № НОМЕР_4 на публічній кадастровій карті не відповідає фактичному розташуванню вона більшою частиною розміщена на земельній ділянці №1 (див. Рис.5);

-координати з технічної документації на земельну ділянку № НОМЕР_4 не відповідають фактичному розташуванню та реєстрації;

-реєстрація земельної ділянки №1 на публічній кадастровій карті не відповідає фактичному розташуванню;

-координатиз технічної документаціїна земельну ділянку №1 відповідають реєстрації на публічній кадастровій карті;

-земельна ділянка № НОМЕР_5 фактично розташована відносно земельної ділянки № НОМЕР_4 на відстані 17,20 м в точці 4 в південно-західному напрямку зі зміщенням на 1,36 м в північно-східному напрямку (див. Рис.5).»

Отже, фактичне місце розташування земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , на території с. Порозово Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області відповідає даним її реєстрації - Управління Держгеокадатру у Рівненеському районі Рівненської області, 12 січня 2006 року, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 01.01.1900: ПП «Рівненська земельна компанія».(а.с. 39 т.1), однак матеріали справи не містять вказаної технічної документації із землеустрою, на підставі яких була здійснена така реєстрація.

Та фактичне місце розташування та реєстрація земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , на території с.Порозово Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області не відповідає документації із землеустрою по передачі земельної ділянки гр. ОСОБА_6 в зв`язку з переходом її у власність згідно договору купівлі продажу від ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с.Порозово, Рівненського району, Рівненської області виготовленої ППФ «Рельєф» 2005 року.

Крім того, реєстрація земельної ділянки №1 позивачки на публічній кадастровій карті не відповідає фактичному розташуванню; у той самий час координатиз технічної документаціїна земельну ділянку №1 позивачки відповідають реєстрації на публічній кадастровій карті.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі Закон) ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство або державна установа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, розробленні та забезпеченні функціонування програмного забезпечення для публічного моніторингу земельних відносин та інформаційної взаємодії з іншими державними електронними інформаційними ресурсами.

Згідно частини 2 статті 7 Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення підготовки земельно-кадастрової документації; внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації меліоративних мереж, складових частин меліоративних мереж, земельних ділянок, обмежень у їх використанні.

За положеннями частин 6-8 статті 16 Закону кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

У відповідності до частини 10 статті 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Предметом спору у справі, що переглядається, є визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з припиненням права власності на дану земельну ділянку за відповідачем у відповідних зареєстрованих у Державному земельному кадастрі координатах поворотних точок меж; визнання за позивачкою права власності на її ж земельну ділянку у межах, зокрема від В до Г землі ОСОБА_2 .

На виконання вимог процесуального права, позивач, визначаючи суб`єктний склад учасників, відповідачем у справі зазначила відповідача ОСОБА_2 , та третіми особами визначила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (схожі за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Відповідно до вимог статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Питання про залучення належного співвідповідача судом вирішено не було, оскільки таке клопотання стороною позивача не заявлялося.

Крім того, суд вважає за потрібне наголосити, що незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад, а тому, встановивши неналежний склад учасників справи, суд не вирішує позов по суті.

Також, суд роз`яснює, що така відмова у задоволенні позову не позбавляє права позивача звернутися до суду з метою захисту його порушених прав у випадку доведеності, зазначивши належний суб`єктний склад учасників справи.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки :01:006:0020 з припинення права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_2 у відповідних зареєстрованих у Державному земельному кадастрі координатах поворотних точок меж з одночасним визнанням за позивачкою ОСОБА_1 права власності на її ж на земельну ділянку 010060039 не підлягають до задоволення через не залучення до участі справі належного співвідповідача - органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який наділений повноваженнями внесення запису до Державного земельного кадастру.

Слід зауважити щодо посилання представника позивача на судову практику, а саме постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.06.2022 р. у справі №599/1466/19, якою, на думку представника позивачки, доводяться її вимоги у вказаній цивільній справі, не є аналогічними як щодо встановлених судом обставин, так і суб`єктного складу учасників процесу.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,2497 га, кадастровий номер якої :01:006:0020, що розташована в с. Порозове Рівненського району Рівненської області, з припиненням права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_2 у відповідних зареєстрованих у Державному земельному кадастрі координатах поворотних точок меж; та про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,2497 га, кадастровий номер 010060039, яка розташована на території с. Порозе Тайкурівської сільської ради, Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в наступних межах:

-від А до Б землі ОСОБА_4 ;

-від Б до В землі загального користування;

-від В до Г землі ОСОБА_2 ;

-від Г до А землі служби автомобільних доріг - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 13.03.2023 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.