КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження №22-ц/824/2193/2023
У Х В А Л А

09 березня 2023 року м. Київ

Справа № 357/9043/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода», які подані представником Тетерею Світланою Ігорівною, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2021 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та припинення права оренди,

встановив:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2021 року у задоволенні позову ТОВ «Олійникова Слобода» - відмовлено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року стягнуто з ТОВ "Олійникова Слобода" на користь ТОВ Агрокомплекс "Узин" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням, представник ТОВ «Олійникова Слобода» - Тетеря С.І. звернулась з апеляційними скаргами.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року зупинено провадження у справі № 357/9043/18 до закінчення перегляду у касаційному порядку Верховним Судом цивільної справи № 357/9440/20.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи № 357/9043/18 (провадження № 22-ц/824/10103/2021) між суддями Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 вересня 2021 року справу призначено судді-доповідачу Оніщуку М.І., судді, які входять до складу колегії суддів: Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.

Згідно з Розпорядженням керівника апарату суду від 12 травня 2022 року про призначення повторного автоматизованого розподілу справ, справу №357/9043/18 (провадження № 22-ц/824/1150/2022) передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи №357/9043/18 (провадження № 22-ц/824/1150/2022) між суддями Київського апеляційного суду від 12 травня 2022 року справу призначено судді-доповідачу Ящук Т.І. та визначено склад колегії суддів: Ящук Т.І. - головуючий суддя, судді: Махлай Л.Д., Немировська О.В. Підставою проведення автоматичного розподілу судової справи: у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді-доповідача Оніщука М.І. у розгляді судової справи №357/9043/18 (провадження № 22-ц/824/1150/2022), більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цивільним процесуальним законодавством.

Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року скасовано ухвалу Київського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24 жовтня 2022 року справу передано судді-доповідачу Ящук Т.І., судді: Махлай Л.Д., Немировська О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судове засідання.

26 січня 2023 року представник ТОВ Агрокомплекс «Узин» - Косяк В.М. подав до суду клопотання, в якому просить зупинити апеляційне провадження у справі № 357/9043/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22).

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2022 року справу №357/8277/19 за позовом ТОВ «Олійникова Слобода» до ОСОБА_7 , ТОВ державной реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користуванні і внесення змін до договору оренди землі, з касаційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Передаючи справу відповідно до ч.5 ст.403 ЩІК України на розгляд до Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновку щодо застосування п.1 та 2 ст. 414 ЦПК України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року про те, що виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Крім того, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначала, що позовні вимоги ТОВ «Олійникова Слобода» до ТОВ Агрокомплекс «Узин» про витребування і земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування заявлені з приводу земельної ділянки власником якої є фізична особа, яка укладала договори оренди як з ТОВ «Олійникова Слобода», так і з ТОВ Агрокомплекс «Узин», ці вимоги нерозривно пов`язані з позовними вимогами про визнання договору оренди землі недійсним, а тому, з огляду на характер правовідносин з яких виник спір, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Також перед колегією суддів постало питання стосовно того, чи повинні суди в

сукупності із іншими обставинами справи оцінювати також правомірність рішення

Міністерства юстиції України, ухваленого під час розгляду скарги орендодавця, за наслідками якої, було скасовано рішення про державну реєстрацію прав, хоча такої позовної вимоги позивач і не заявляв.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28 липня 2022 року прийнято до

провадження справу №357/8277/19 та призначено розгляд справи.

В судовому засіданні 09 березня 2023 року апеляційним судом поставлено на обговорення клопотання про зупинення апеляційного провадження до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № №357/8277/19.

В судовому засіданні представник ТОВ Агрокомплекс «Узин» - Косяк В.М. та представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_8 підтримали клопотання про зупинення апеляційного провадження до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № №357/8277/19.

Представник позивача ОСОБА_9 не заперечувала проти зупинення апеляційного провадження, залишила вирішення цього питання на розсуд суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути питання про зупинення апеляційного провадження за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає зупиненню, враховуючи наступне.

Звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю., позивач ТОВ «Олійникова Слобода», з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати недійсним договір оренди землі б/н від 05.03.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,3314 га з кадастровим номером :03:001:0009;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права-права оренди, індексний номер: 40133081 від 15.03.2018 року 15:44:44, та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0009, що виникло на підставі договору оренди землі б/н від 05.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»;

- визнати недійсним договір оренди №б/н від 05.03.2018 року, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,4 га з кадастровим номером :01:010:0036;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права-права оренди, індексний номер: 40130329 від 15.03.2018 року 14:37:51 та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0036, що виникло на підставі договору оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»;

- визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,4 га з кадастровим номером :01:010:0058;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права-права оренди, індексний номер:40130194 від 15.03.2018 року 14:34:22 та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0058, що виникло на підставі договору оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»;

- визнати недійсним договір оренди землі б/н від 05.03.2018 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,4056 га з кадастровим номером :01:011:0023;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права- права оренди, індексний номер: 40137454 від 15.03.2018 року 18:21:57, та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0023, що виникло на підставі договору оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»;

- визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,4911 га з кадастровим номером :01:007:0008;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права-права оренди, індексний номер 40130697 від 15.03.2018 року 14:47:09, та припинити права оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0008, що виникло на підставі договору оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»;

- визнати недійсним договір оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0015;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію іншого речового права- права оренди, індексний номер: 40127834 від 15.03.2018 року 13:22:38, та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0015, що виникло на підставі договору оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ Агрокомплекс «Узин».

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що протягом 2013-2015 років між відповідачами - ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ТОВ «Ім. Котовського», яке у листопаді 2016 року було перейменоване у ТОВ «Олійникова Слобода», було укладено договори оренди землі, за якими було передано в оренду належні їм земельні ділянки в платне, строкове користування. Державними реєстраторами у відповідний період були прийняті рішення про реєстрацію права оренди на вказану земельну ділянку за товариством.

Позивач зазначає, що користувався земельними ділянками у своїй господарській діяльності і належним чином сплачував орендну плату. Однак, з 2018 року відповідачі - ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 вчиняють дії, спрямовані на позбавлення товариства права користування земельною ділянкою.

За скаргою, поданою ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року, Наказом № 727/5 від 15.03.2018 року Міністерство скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки, які їм належать. Позивач вважає, що договори оренди є дійсними.

05.03.2018 року ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 уклали з іншим орендарем - ТОВ Агрокомплекс «Узин» договори оренди, за якими передали останньому в оренду належні їм земельні ділянки, після чого 15.03.2018 року державним реєстратором КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Позивач зазначає, що на даний час триває порушення його прав та інтересів, як орендаря спірних земельних ділянок.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2021 року у задоволенні позову ТОВ «Олійникова Слобода» - відмовлено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року стягнуто з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2021 року скаржник вказує, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності у позивача порушених прав чи інтересів зроблено внаслідок неправильного застосування норм ст. ст. 204, 207, 210, 638, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. ст. 6,17, 24, 31 Закону № 161- XIV, ст. ст. 2, 3 Закону № 1952-ІУ та порушення норм ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Звертає увагу на те, що з 01.01.2013 року державній реєстрації підлягає не правочин, що посвідчує виникнення права оренди на земельну ділянку, тобто договір оренди землі, а безпосередньо саме речове право - право оренди, яке виникає з цього правочину і не належить до правочинів у розумінні ч. 1 ст. 202 ЦК України. Отже, поняття "державна реєстрація договору оренди землі" та "державна реєстрація права оренди на земельну ділянку" не слід ототожнювати, оскільки це різні правові інститути, які діяли у різні часові проміжки, про що наголосила Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 696/1693/15-ц. Враховуючи те, що державна реєстрація права оренди на земельну ділянку не є державною реєстрацією правочину у розумінні ч. 1 ст. 210 ЦК України, норми ч. 1 ст. 210 ЦК України не підлягають застосуванню при визначенні моменту набрання чинності договором оренди землі, укладеним після 01.01.2013 року.

Стверджує, що суд першої інстанції всупереч висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 696/1693/15-ц помилково ототожнив державну реєстрацію договору оренди землі з державною реєстрацією права оренди на земельну ділянку. Договори оренди землі, що укладені після 01.01.2013 року, починають свій перебіг з моменту їх укладення, тобто, підписання сторонами, відповідно, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного після 01.01.2013 року, має значення саме момент його підписання, а не момент державної реєстрації права оренди, як неправильно вказав суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Вказує, що у цій справі суд мав застосувати норми ст. ст. 207,638, 640 ЦК Українита ст. 14 Закону № 161-ХІУ, відповідно до яких договір оренди землі є укладеним ітаким, що набрав чинності, з моменту їх підписання сторонами. Відтак, висновок суду першої інстанцій про те, що договір оренди землі, укладений після 01.01.2013 року, набирає чинності з моменту державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, є неправильним, не відповідає дійсному змісту норм ЦК України. Закону № 161-ХІУ і Закону № 1952-1V, на які послався суд в оскаржуваному рішенні, і суперечить нормам ст. ст. 207, 638, 640 ЦК України та ст. 14 Закону № 161-ХІУ.

Стверджує, що скасування Міністерством рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за позивачем права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0034, що виникло на підставі договору оренди землі, з формальних підстав не припинило дію цього договору, жодним чином не вплинуло на його дійсність, враховуючи дію щодо нього презумпції правомірності правочину, встановленої у ст. 204 ЦК України, договір оренди землі є дійсним і підлягає виконанню сторонами відповідно до норм ст. 629 ЦК України.

Суд першої інстанції не врахував висновки Верховного Суду у справах № 291/421/17, № 291/422/17, № 291/496/17, згідно з якими відсутність у ДРРПНМ державної реєстрації права оренди на земельну ділянку не позбавляє орендаря права оспорювати договір оренди землі, укладений власником ділянки з іншим орендарем. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у разі скасування державної реєстрації права оренди особи на земельну ділянку в такої особи відсутнє право оренди, що суперечить нормам ст.ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 11 ЦК України, ст. 124 ЗК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 28 липня 2022 року Велика Палата Верховного Суду своєю ухвалою прийняла для продовження розгляду цивільну справу № 357/8277/19 за позовом ТОВ «Олійникова Слобода» до ОСОБА_7 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі за касаційною скаргою ТОВ «Олійникова Слобода», з касаційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року.

Так, з ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі № справі № 357/8277/19 вбачається, що у Верховному Суді перебувають на розгляді цивільні справи № 357/8283/19 , № 357/8232/19, № 357/8085/19, № 357/8239/19, які стосуються, в тому числі, проблематики юрисдикції розгляду позовних вимог юридичної особи - орендаря про витребування майна в іншої юридичної особи - орендаря, які виникли із правовідносин на підставі договорів оренди земельної ділянки, укладених з фізичною особою, та які поєднані з позовними вимогами про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного з фізичною особою - власником земельної ділянки.

Правова проблема полягає у: 1) відсутності висновку Великої Палати Верховного Суду щодо юрисдикції спорів, у яких одночасно заявлені позовні вимоги юридичною особою про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між фізичною особою, яка є власником земельної ділянки і орендодавцем, та юридичною особою - орендарем, а також позовні вимоги про витребування земельної ділянки, заявлені юридичною особою до юридичної особи; 2) наявності різних рішень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справах, де предмет, суб`єктний склад та підстави в зазначених справах є подібними із цією справою; 3) значній кількості спорів, що перебувають на розгляді в судах та можуть бути винесені на вирішення суду, де предмет, суб`єктний склад та підстави в зазначених справах є подібними із цією справою.

Існує і якісний критерій, що свідчить про наявність виключної правової проблеми.

Аналіз судової практики свідчить про те, що суди застосовують різний підхід до вирішення питання юрисдикції в такій категорії справ.

Зокрема, Верховний Суд у справі № 357/15284/18, (суб`єктний склад: позивач - ТОВ «Олійникова Слобода», відповідачі: ОСОБА_11 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державний реєстратор Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А. Г.), предмет та підстави позову якої є подібними справі, що розглядається, знайшов підстави для закриття провадження в частині позовних вимог ТОВ «Олійникова Слобода» до ТОВ Агрокомплекс «Узин» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та користування, оскільки вважав, що ці вимоги не є нерозривно пов`язаними з іншими вимогами в цій справі, які не є похідними від перших, тому за суб`єктним складом спірних правовідносин такі вимоги повинні розглядатись у порядку господарського судочинства.

Разом з тим Верховний Суд під час розгляду справи № 357/8095/19 та справи № 357/8242/19, предмети, суб`єктний склад та підстави позову яких також є подібними справі, що розглядається, дійшов висновку про можливість розгляду всіх позовних вимог у порядку цивільного судочинства.

Отже, судова практика в цій категорії спорів не може бути визнана сталою. Існує очевидна необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики, і ці проблемні питання належать до компетенції Великої Палати Верховного Суду як інституції, діяльність якої спрямована на вирішення виключної правової проблеми в цілях забезпечення однакового застосування судами норм матеріального права.

Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що позовні вимоги ТОВ «Олійникова Слобода» до ТОВ Агрокомплекс «Узин» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та користування заявлені з приводу земельної ділянки, власником якої є фізична особа, яка укладала договори оренди як з ТОВ «Олійникова Слобода», так і з ТОВ Агрокомплекс «Узин», ці вимоги нерозривно пов`язані з позовними вимогами про визнання договору оренди землі недійсним, а тому, з огляду на характер правовідносин, з яких виник спір, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Також перед колегією суддів постало питання стосовно того, чи повинні суди в сукупності з іншими обставинами справи оцінювати також правомірність рішення Міністерства юстиції України, ухваленого під час розгляду скарги орендодавця, за наслідками якої було скасовано рішення про державну реєстрацію прав, хоча такої позовної вимоги позивач і не заявляв.

Велика Палата Верховного Суду визнала мотиви, викладені в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2022 року про те, що справа містить виключну правову проблему, обґрунтованими.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі може бути прийняття палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду до свого розгляду іншої справи у подібних правовідносинах (ст. 403 ЦПК України).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Відповідно до п.14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини у справі № 357/8277/19 є подібними з цією справою, що переглядається, за предметом та підставами позову, умовами застосування правових норм. За таких підстав колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 268, 367, 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» Косяка Вячеслава Миколайовича - задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода», які подані представником Тетерею Світланою Ігорівною, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2021 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2021 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. про визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно та припинення права оренди, - до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22 березня 2023 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.