Постанова

Іменем України

(додаткова)

09 березня 2023 року

м. Київ

справа № 824/124/22

провадження № 61-13286ав22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого судді - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,

за участю секретаря судового засідання: Карамшука Д. О.,

учасники справи:

позивачв арбітражному спорі (стягувач) - Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка),

відповідач в арбітражному спорі (боржник) - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна),

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - адвоката Муляра Євгенія Григоровича про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за заявою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 червня 2022 року у справі № 144/2021 за позовом Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) про стягнення суми основного боргу за поставлену продукцію у розмірі 99 797,26 євро, а також 14 754,59 євро - 3 % річних і витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на правову допомогу у сумі 2 000,00 євро; за зустрічним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) до Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7 865,60 євро, 20 667,70 грн - 3 % річних, а також 19 185,12 грн інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвалених у справі судових рішень

У жовтні 2022 року ДП «НАЕК «Енергоатом» звернулося до Київського апеляційного суду із заявою про скасування рішення МКАС при ТПП України від 15 червня 2022 року у справі № 144/2021.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у задоволенні заяви ДП «НАЕК «Енергоатом» відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року заяву Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Universal Baltic Group OU витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 400,00 Євро.

Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2023 року апеляційні скарги ДП «НАЕК «Енергоатом» залишено без задоволення. Ухвали Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022року та від 20 грудня 2022 року залишено без змін.

Короткий зміст та доводи заяви про відшкодування судових витрат, понесених Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) на професійну правничу допомогу

у зв`язку з переглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції

31 січня 2023 року представник Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - адвокат Адвокатського об`єднання «Юридичної фірми «Копусь і Муляр» - Муляр Є. Г. подав відзив на апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом», подану на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року.

У відзиві представник Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) попередньо заявив розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу у розмірі 400 Євро.

27 лютого 2023 року до суду надійшла заява представника Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - адвоката Муляра Є. Г. про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі у розмірі 400 Євро.

На підтвердження розміру таких витрат представник Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка)надав суду копію рахунку від 17 січня 2023 року № 22/2021/7 на суму 400 Євро; копію банківської виписки від 27 лютого 2023 року.

Позиція осіб, які брали участь у розгляді справи

Представник Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - Муляр Є. Г. просив заяву про відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом справи, задовольнити у повному обсязі.

Представник ДП «НАЕК «Енергоатом» у судове засідання не заявився, та подав до суду клопотання про відкладення судового засідання.

Клопотання обґрунтовував тим, що працівники ДП «НАЕК «Енергоатом» перебувають у відрядженні у м. Харкові у зв`язку з розглядом Господарським судом Харківської області справи № 922/2415/22.

Верховний Суд, обговоривши доводи клопотання ДП «НАЕК «Енергоатом» про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що ДП «НАЕК «Енергоатом» належно повідомлене про день, час та місце розгляду справи, відсутні підстави для відкладення розгляду справи. Крім того, у судовому засіданні розглядається заява про відшкодування витрат на правничу допомогу, а тому присутність представника ДП «НАЕК «Енергоатом» не є обов`язковою.

Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, у тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що у суді апеляційної інстанції Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - адвокати Копусь А. А. та Муляр Є. Г. подавали відзиви на апеляційні скарги, Копусь А. А. брав участь у судовому засіданні.

З огляду на викладене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих заявнику послуг, дійшов висновку, що стягненню на користь Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) підлягають витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 400,00 Євро, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що суд має право у своєму судовому рішенні вказувати про стягнення грошової суми в іноземній валюті, у якій і підлягає тоді його виконання (дивитись, наприклад, постанови Великої Плати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц та у справі № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц).

У зв`язку з цим, враховуючи договірні умови оплати Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) адвокатських послуг, Верховний Суд визначає відшкодування витрат на правничу допомогу в євро.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року у справі № 824/15/22 (провадження № 61-7657ав22).

Керуючись статтями 141, 270, 382ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - адвоката Муляра Євгенія Григоровича задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка)на відшкодування витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, 400 (чотириста) Євро.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді:І. Ю. Гулейков
В. В. Яремко