Провадження № 2/521/4060/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Орлик В. О.

представника третьої особи НАСК «Оранта» Савко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», у якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 36 654,4 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрати на залучення спеціаліста; стягнути з відповідача на користь позивача 3630 грн. витрати за послуги стоянки, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі1003,2 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 25.04.2022 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки Honda Jazz, номер державної реєстрації НОМЕР_1 . Даний факт підтверджується постановою від 13.05.2022 року, справа №521/6206/22, Малиновського районного суду міста Одеса, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 , водій автомобіля марки Fort Fusion, номер державної реєстрації НОМЕР_2 . Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AT №0949572 від 13.08.2021р. застраховано з Одеською обласною дирекцією ПАТ НАСК «Оранта», 27.04.2022 року позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів. У розрахунку страхового відшкодування від 08.06.2022 року та страховому акті № ОЦВ-22-15-757 46/1 від 09.06.2022 року сума страхового відшкодування складає 25102,00 грн., які позивач отримала 08.06.2022р. Однак сума матеріальних збитків від ДТП є набагато більшою. Тобто сума страхового відшкодування явно занижена. На звернення ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта» отримала відповідь № 09-02-17 від 16.06.2022 року в якому повідомили, що «в зв`язку із введенням воєнного стану на території України НАСК «Оранта» має обмежений доступ до страхових справ, що унеможливлює процес надання належним чином завірених копій документів». 17.06.2022 року позивачка звернулася до оцінювача ФОП ОСОБА_3 для визначення вартості матеріального збитку від ДТП. Згідно висновку Звіту № 0689-06-22 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Honda Jazz реєстраційний номер НОМЕР_3 вартість матеріального збитку станом на 21.06.2022 року становить 61756,40 грн. Таким чином, оскільки вартість матеріального збитку станом на 21.06.2022 року становить 61756,40 грн. та позивачу виплачена сума страхового відшкодування 25102,00 грн, то підлягає виплата різниця між вартістю матеріального збитку та виплаченою сумою страхового відшкодування: 61756,40 грн. - 25102,00 грн. = 36 654,4 грн. Також, вказала, що підлягають відшкодуванню витрати за послуги стоянки в розмірі 3630 грн, що підтверджено рахунком зберігача автотранспорту. Крім того, на користь позивача підлягає стягнення витрати пов`язані із залученням спеціаліста в сумі 2000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2022 року позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.01.2023 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 13.02.2023 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року (протокольною) залишено без розгляду заяву, подану в порядку ст. 49 ЦПК України.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, додатково пояснила суду, що страховою компанією їй було сплачено 25 102 грн. 00 коп., проте сума матеріальної шкоди є більшою, а саме 61756 грн. 40 коп., що підтверджується висновком відповідного дослідження, виконаного на її замовлення, різницю між вказаними сумами просить стягнути з відповідача, а також витрати на зберігання пошкодженого транспортного засобу та витрати на проведення дослідження з питання визначення розміру шкоди.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що її цивільна відповідальність застрахована й вона не повинна відшкодовувати завдану позивачу шкоду

Представника відповідача адвоката Орлик В. О. у судовому засіданні просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, надав до суду відзив, у якому вказав, що позивачу необхідно звернутись до страховика для покриття всіх необхідних витрат пов`язаних з настанням страхового випадку.

Представник третьої особи НАСК «Оранта» - Савко О. В. в судовому засіданні пояснила суду, що страховою компанією було здійснено виплату суми страхового відшкодування позивачу відповідно до вимог чинного законодавства, надала суду письмові пояснення, в яких зазначено, що при розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду від 04.05.2022 року пошкодженого т/з, в також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 08.06.2022 року матеріальний збиток, завданий власнику т/з склав 25102,00 грн. (вартість відновлюваного ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 38393,73 грн., а з урахування значення коефіцієнту фізичного зносу- 25102,00 грн.) Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування та рахунок позивача, таким чином, страховиком були виконані зобов`язання у повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.04.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Honda Jazz, номер державної реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_1 та автомобіля Ford Fusion, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2022 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.04.2022 року. (а.с.70-71)

Сторонами не заперечується, що цивільно-правової відповідальність автомобіля Ford Fusion, д.н.з НОМЕР_2 була застрахована у НАСК «Оранта» згідно полісу AT № 0949572 від 13.08.2021р.

НАСК «Оранта» було проведено огляд транспортного засобу, про що було складено протоколу (акту) огляду транспортного засобу. (а.с.73-75)

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 08.06.2022 року, НАСК «Оранта» було встановлено, що страхова сума за Договором AT 0949572 від 13.08.2021 року складає 130000,00 грн., знос транспортного засобу на день страхового випадку (у %) складає 70 %, вартість відновлюваного ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) складає 38393,73 грн.; вартість деталей, що замінюються, без врахування зносу 18988,18 грн.; вартість деталей, що замінюються з урахуванням зносу 5696,45 грн., вартість ремонтних робіт 14326,00 грн., вартість матеріалів, що використовується для відновлюваного ремонту 5079,55 грн.; розмір матеріального збитку 25102,00 грн. (а.с.76)

09 червня 2022 року НАСК «Оранта» було складено відповідний страховий акт № ОЦВ-22-15-75746/1 (а.с.80).

Згідно наданого позивачем звіту про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Honda Jazz, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 № 0689-06-22, виконаного ФОП ОСОБА_3 , вбачається, що вартість матеріального збитку, визначена з використанням витратного підходу, завданого власнику автомобіля Honda Jazz, д.н.з НОМЕР_3 , станом на 21.06.2022 року становить 61756,40 грн. (а.с.84-116)

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У даному випадку позивачем, як потерпілою особою, пред`явлено позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 про стягнення збитків, як винуватця ДТП, про відшкодування, на її думку, непогашеної частини повної вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу «Honda Jazz, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , розмір якого встановлено звітом № 0689-06-22 від 23.06.2022, складеним ФОП ОСОБА_3 на замовлення позивача.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.05.2022 року ПАТ СК «Оранта», за участю позивача, було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Honda Jazz, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , та 08.06.2022 року було складено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування була встановлена у розмірі 25102,00 грн.

Також, матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 пред`являла будь-які зауваження до проведеного огляду пошкодженого автомобіля, та своїм підписом в акті огляду транспортного засобу підтвердила правильність проведеного огляду і належну фіксацію його результатів, які лягали в основу розрахунку страхового відшкодування.

Проте, 17.06.2022 року звернулась до ФОП ОСОБА_3 для отримання звіту про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Honda Jazz, д.н.з НОМЕР_3 , згідно наданого позивачем звіту про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Honda Jazz, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 № 0689-06-22, виконаного ФОП ОСОБА_3 , вбачається, що вартість матеріального збитку, визначена з використанням витратного підходу, завданого власнику автомобіля Honda Jazz, д.н.з НОМЕР_3 , станом на 21.06.2022 року становить 61756,40 грн. (а.с.84-116)

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Так, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 вказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

-правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати);

- виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом № 1961-IV покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, правильним є висновок апеляційного суду про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15).

Таким чином, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в межах страхової суми відшкодовує вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Якщо суми страхового відшкодування є недостатньо для компенсації потерпілій особі завданої шкоди обов`язок відшкодування частини завданої шкоди, не покритої сумою страхового відшкодування покладається на особу, відповідальну за завдання шкоди.

Відповідно до п. 36.7. ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично не погоджується із визначеним НАСК «Оранта» розміром матеріального збитку (сумою страхового відшкодування), оскільки відповідно до звіту ФОП ОСОБА_3 такий розмір є більшим.

Таким чином, відшкодування матеріального збитку (з урахуванням зносу деталей, що змінюються) відповідно до Закону покладено на страховика, що застрахував цивільну відповідальність винного в заподіянні шкоди учасника ДТП.

Також суд відхиляє вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за послуги стоянки у розмірі 3630,00 грн., оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» такі витрати підлягають відшкодуванню страховиком, що застрахував цивільну відповідальність винного в заподіянні шкоди учасника ДТП.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про пред`явлення позивачем позову до неналежного відповідача ОСОБА_2 замість належного відповідача НАСК «Оранта», що є правовою підставою для відмови в задоволенні позову.

Витрати позивача на проведення оцінки завданої внаслідок ДТП шкоди в сумі 2000 грн. 00 коп., сплачені ФОП ОСОБА_3 за квитанцією № 243 (а.с. 118) з урахуванням характеру заявлених позовних вимог та висновку суду про відмову в їх задоволенні покладенню на відповідача не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем на її рахунок, доказів понесення судових витрат стороною відповідача та третьою особою суду не надано.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24 березня 2023 року.

Головуючий: