Справа № 302/1369/22
Номер рядка звіту 67
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді : Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), Міжгірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ (адреса: смт.Міжгір`я вул.Шевченка, буд.77 Хустський район Закарпатської області), про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2022 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання батьківства. У пред`явленому позові ОСОБА_1 просить: визнати його, ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_2 в с.Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області; зобов`язати Міжгірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ внести в актовий запис № 15 від 27.12.2005 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян запис про батька дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши прізвище дитини « ОСОБА_4 », з видачею батькові нового свідоцтва про народження дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що 18.09.2003 року він з відповідачкою по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвінчалися в храмі греко-католицької церкви села Новоселиця і почали проживати у цивільному шлюбі в будинку його батьків в АДРЕСА_1 . Державну реєстрацію вони не проводили у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 на той час була ще неповнолітньою.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився ОСОБА_3 , народження якого було зареєстровано у виконкомі Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини були записані за її вказівкою. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька ОСОБА_5 .

В липні 2021 року відповідачка ОСОБА_2 виїхала на сезонні роботи за межі України, залишивши дітей на його утримання та виховання. З того часу сімейні стосунки між сторонами фактично припинилися. В лютому 2022 року після початку повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_2 вивезла доньку за межі України, в Чеську Республіку, де вони разом перебувають по теперішній час. Натомість неповнолітній син ОСОБА_6 залишився проживати із ним, позивачем. ОСОБА_1 .

Також у позові зазначає, що згідно Звіту про встановлення батьківства ДНК від 10.10.2022 року, виконаного спеціалістами акредитованої лабораторії Endeavor DNA Laboratories (сертифікат № А2LA 409.01, ISO/IEC 17025:2017), імовірність батьківства його, позивача ОСОБА_1 , щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 99,999999%, та він є біологічним батьком дитини, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом про визнання батьківства.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Рішко С.І. не з`явилися, проте позивачем подано до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені ним позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за наведеними у ньому підставами. Заяв, доповнень, клопотань не мають, вимогу про повернення 50 % судового збору, у разі визнання відповідачем позову, не підтримує та просить залишити дану вимогу без розгляду.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про день та час проведення судового розгляду справи була сповіщена судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду відповідачкою подано письмову заяву, в якій вона просить розглянути справу без її участі, посилаючись на перебування її за межами країни. Вказує у поданій заяві, що проти вимог ОСОБА_1 вона не заперечує, додаткових доказів, клопотань, заяв не має. У поданій до суду заяві ОСОБА_2 повідомляє, що вона погоджується з обставинами, викладеними у позові, визнає позовні вимоги ОСОБА_7 у повному обсязі та не заперечує проти визнання ОСОБА_7 батьком їх сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначає, що вона знайома з результатами, відображеними у Звіті про встановлення батьківства та визнає обґрунтованість цього Звіту.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, проте до суду подано ним письмову заяву про проведення судового засідання без його участі, заявлені позивачем вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, самостійних вимог щодо предмета спору не заявляє.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міжгірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання в особі уповноваженого представника не з`явився, проте до суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника та за наявними у справі матеріалами, самостійних вимог щодо предмета спору не заявляють.

Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи №302/1369/22, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно приписів ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України, передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, та у відомостях про «батька» записаний ОСОБА_9 , а у відомостях про «матір» зазначено ОСОБА_2 , позивачка у справі, що вбачається з витребуваного судом повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 15, складеного 27.12.2005 виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області (а.с.36-37).

З вказаного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , сформованого Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 8 від 20.01.2023 року, вбачається, що відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, на підставі заяви матері ОСОБА_2 № 15 від 27.12.2005 року (а.с.9,36-37).

Відповідно до Звіту про встановлення батьківства ДНК від 10 жовтня 2022 року, складеного Endeavor DNA Laboratories встановлено, що вірогідність того, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 становить 99,999999%, та є біологічним батьком дитини, оригінал якого є в матеріалах справи (а.с.32).

Положеннями ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що у разі, якшо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Приписами ч.2 ст.128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно положень ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Як вбачається з пред`явленого до суду позову, позивач ОСОБА_1 визнає себе батьком дитини, а відповідачка ОСОБА_2 не заперечує, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно поданої нею письмової заяви від 20.01.2023 року.

Згідно з п.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За змістом абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст.ст.263,265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено);

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до п.20 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно положень ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Та приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 являється біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та який з вересня 2003 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_2 , тому для захисту інтересів неповнолітньої дитини і біологічного батька, суд визнає за необхідне позов ОСОБА_1 задовільнити.

Судові витрати по справі у виді судового збору суд вважає за необхідне покласти на позивача.

На підстав вищевикладеного та керуючись ст.ст. 121, 125, 128, 129, 134 Сімейного кодексу України, ст. ст. 9, 12, 13, 81, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міжгірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ, про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (уродженець села Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, громадянин України, РНОКПП - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який народився в селі Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області.

Зобов`язати Міжгірський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ внести відповідні зміни до актового запису №15 від 27.12.2005 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міжгірського районного управління юстиції у Закарпатській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначивши у відомостях про батька - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, уродженець села Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 », залишивши прізвище дитини « ОСОБА_4 ».

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатьскої області: Ю. В. Сидоренко