Справа №155/1177/22
Провадження №2-о/155/3/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2023 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Санакоєва Д.Т., за участю секретаря судових засідань Федонюк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області заяву адвоката Степанюк Майї Ярославівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: ОСОБА_2 , Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Степанюк М.Я. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (за даними свідоцтва про смерть уродженки села Завидів Іваничівстького району Волинської області, а насправді за історичними даними уродженки села Завидів гміни Порицк Володимиського повіту Волинського воєводства Республіки Польща), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Горохові Луцького району Волинської області, дійсно доводилась рідною тіткою по материнській лінії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці села Завидів Іваничівського (раніше Локачинського) району Волинської області.

Встановлення вказаного факту необхідно їй для реалізації спадкових прав.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно із частиною другою цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви вбачається бажання заявника реалізувати спадкові права.

Відповідно до заповіту, посвідченого 01.06.1999 року секретарем Завидівської сільської ради, реєстровий номер № 6 (а.с.10), ОСОБА_3 заповіла належну їй частку на земельний пай в с. Завидів ОСОБА_2 .

Доказів неприйняття спадщини, відмови від прийняття спадщини ОСОБА_2 за заповітом, суду не надано.

Оскільки заявлені вимоги безпосередньо пов`язані з виникненням у заявника права на отримання та оформлення спадщини, а саме земельної ділянки, спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 , що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, тому зазначені в заяві факти підлягають доведенню в порядку позовного провадження за участю спадкоємців померлої особи за місцем знаходження спадкового майна.

З огляду на вказане, в даному випадку вбачається спір про право, що виключає розгляд вказаної заяви в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки судом встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, тому подана заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260, 293, 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Степанюк Майї Ярославівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: ОСОБА_2 , - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику положення частини шостої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України про те, що вона має право подати до суду позов на загальних підставах, які визначені цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 27.03.2023 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв