Справа № 466/399/17
Провадження № 2/466/41/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

з участю представника позивача адвоката Піти Я.І.

справа №466/399/17, 2/466/41/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (правонаступника ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

установив:

23.01.2017 ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу, процентів нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 травня 2007 року в розмірі 25 393,33 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 32 515,42 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 11 046,86 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 110 000,00 доларів США, на термін до 22 травня 2018 року, згідно з графіком погашення кредиту, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних.

16 листопада 2016 року відповідачу направлено вимогу про погашення заборгованості, однак станом на 17.01.2017, вимога банку залишена без задоволення.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, однак, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконала і станом на 17.01.2017 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 25 393,33 доларів США, з яких: 22 482,50 доларів США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з квітня 2016 року 8 335,00 доларів США; 2 910,83 доларів США заборгованість по процентам.

Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, допустила заборгованість, яка складає 25 393,33 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 32 515,42 грн., а тому банк вимушений звернутись в суд.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.03.2017 позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу, процентів нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 травня 2007 року в розмірі 25 393,33 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 32 515,42 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при звернення до суду в розмірі 11 046,86 грн. (т.1 а.с.65-66).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.05.2017 заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13.03.2017 було скасовано (т.1 а.с.106).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.09.2022 було замінено позивача ПАТ «УкрСибанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (т.1 а.с.237).

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» - Піта Я.І., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Жиравецький Т.М. у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджується довідко про доставку SMS-повідомлення, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

22 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 110 000,00 доларів США, на термін до 22 травня 2018 року, згідно з графіком погашення кредиту, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних.

Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті.

Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.

До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В поданих суду відповідачем копіях квитанцій, які долучені до заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13.03.2017, а саме: квитанція № 42 від 08 червня 2016 року, квитанція № 9 від 26 серпня 2016 року, квитанція № 31 від 22 липня 2016 року про здійснення касової операції на погашення кредиторської заборгованості згідно кредитного договору, зазначено номер кредитного договору №948, що не відповідає номеру кредитного договору відповідно до якого позивач просить стягнути заборгованість, а саме №0 (т.1 а.с.80, 82, 83).

Крім того, у копії квитанції № 43 від 16 січня 2017року зазначено призначення платежу «зарахування на рахунок № НОМЕР_1 » (т.1 а.с.81).

З урахуванням наведеного, суд не може взяти до уваги подані відповідачем копії квитанцій, оскільки такі не свідчать про здійснення ОСОБА_1 платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд уклали кредитний договір.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов`язання, про що АТ «УкрСиббанк» 16.11.2016 було направлено вимогу про погашення заборгованості, однак станом на 17.01.2017, вимога банку залишена без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 17.01.2017 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені становить 25 393,33 доларів США, з яких: 22 482,50 доларів США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з квітня 2016 року 8 335,00 доларів США; 2 910,83 доларів США заборгованість по процентам.

Дана обставина підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом ОСОБА_1 за кредитним договором №0 (т.1 а.с.16-27).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, процентів нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 травня 2007 року в розмірі 25 393,33 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 32 515,42 грн., є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 11046,86 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» суму боргу, процентів нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 травня 2007 року в розмірі 25 393,33 доларів США (двадцять п`ять тисяч триста дев`яносто три долари США тридцять три центи) та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 32 515,42 грн. (тридцять дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять грн. сорок дві коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» судовий збір, сплачений позивачем при звернення до суду в розмірі 11 046,86 грн. (одинадцять тисяч сорок шість грн.86 коп.).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Артема,37-41, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 23.03.2023.

Суддя В. В. Свірідова