Справа № 489/5416/21
Номер провадження 2/489/240/23
18 квітня 2023 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа - виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав
В серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем залишилася проживати з ОСОБА_1 . Відповідач не піклується про дитину, не цікавиться життям, навчанням, здоров`ям сина, не утримує та не забезпечує його. Крім того, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач жодного разу не приходив до дитини, не знає з ким та де мешкає його син. Таким чином, ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив до суду не подано.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Відповідно до копії заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.10.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 700 грн. з подальшою індексацією, починаючи з 11.07.2013 і до досягнення дитиною повноліття.
Позивачем змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу 23.06.2016 (відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області).
Згідно з копією характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 42, ОСОБА_3 має гарний фізичний і розумовий розвиток, активно приймає участь у житті класу та школи. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 приймають участь у вихованні дитини. ОСОБА_7 забирає дитину після уроків, відвідує батьківські збори, допомагає по класу.
У висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради, як органу опіки та піклування, зазначено, що на комісії, яка відбулася 10.02.2022 були присутні обоє батьків. З батьком члени комісії спілкувалися щодо неналежного виконання ним своїх обов`язків по відношенню до дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, за цей період нічого не змінилося, батько ні до дитини, ні до служби не приходив, на телефонні дзвінки не відповідає. Згідно з соціально-психологічним висновком, наданим Миколаївським міським центром соціальних служб від 10.02.2023 встановлено, що стосунки дитини з біологічним батьком є невизначеними, оскільки дитина тривалий час з ним не спілкується, образ батька відсутній у внутрішньому світі дитини. ОСОБА_3 відчуває образу до батька через те, що сприймає його відмову від спілкування як нелюбов, з боку батька не відчуває захисту, підтримки та зацікавленості його життям, проектує синівські почуття на вітчима. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради, яке відбулося 09.03.2023, питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримано членами комісії (протокол засідання №6 від 09.03.2023 комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради). Згідно з викладеним, виходячи з інтересів дитини, керуючись ст.ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі - Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї (ст.9 Конвенції).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.
У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 203/3505/19 від 26.01.2022).
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/73/20 від 27.04.2022 врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавився його життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки особа свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не спілкується, не утримує сина, не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування. ОСОБА_2 не підтримує стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавиться життям ОСОБА_3 , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днівне подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено - 28.04.2023.

Суддя В. В. Кокорєв