Справа № 180/1400/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі - Котовій Н.С.

за участю представника позивача адвоката Мунтяна Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Марганець в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу № 180/1400/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання,-

В С Т А Н О В И В:

31.10.2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання у твердій грошовій сумі.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.11.2004 року НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Її батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано.

З батька стягувалися аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилося 18 років, на даний час вона продовжує навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу.

У зв`язку з навчанням, вона потребує матеріальної допомоги батька, який як їй відомо наразі не працює ніяких стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у зв`язку з навчанням, щомісяця до досягнення 23 річного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ППК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою від 16 листопада 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

09.12.2022 року представник відповідача ОСОБА_4 надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. За наступних підстав. Так, відповідач має неповнолітню дитину від іншого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того в провадженні Марганецького міського відділу державної виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження №47354824 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі частини усіх видів заробітку, на підставі виконавчого листа №2/180/504/2014, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 16.04.2014 року. Наразі проводиться примусове стягнення. З 11.03.2021 року по теперішній час ОСОБА_2 працює водієм у ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський». Із його заробітної плати провадиться, як утримання аліментів, так і погашення боргу по аліментам. Звертає увагу, що позивачем у позовній заяві не наведено розрахунку вартості навчання та необхідних на це коштів- аліментів, доказів витрат пов`язаних із навчанням, відмінних від вартості навчання. Вказує, що відповідач за період з травня 2022 року по жовтень 2022 року отримав заробітну плату в розмірі 88981,08 грн.. За даний період аліментів в загальному розмірі, як на користь позивачки так і на неповнолітнього сина утримано в розмірі 47541,99, тобто більше 50% від заробітку. Наразі провадиться стягнення із заробітної плати в розмірі 25% на утримання сина ОСОБА_5 та 20% на погашення зі сплати аліментів на користь позивачки. Сума боргу становить 6233.23 грн. Отже на даний час провадиться відрахування в розмірі 45% від заробітку, у зв`язку з чим стягнення додатково аліментів на користь позивачки на навчання є неможливим, оскільки загальна сума стягнень з відповідача буде перевищувати 50% від заробітку.

13.12.2022 року представник відповідача ОСОБА_4 надала доповнення на відзив на позовну заяву в якому просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та заначила, що згідно довідки, позивач здобуває освіту за спеціальністю 012 Дошкільна освіта за кошти регіонального бюджету, тобто отримує вищу освіту на безоплатній основі.

06 лютого 2023 року позивач та її представник адвокат Мунтян Т.І. надали до суду уточнену позовну заяву в якій просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання у розмірі частини всіх видів доходів до досягнення 23 річного віку.

20.02.2023 року представник відповідача ОСОБА_4 наддала відзив на уточнену позовну заяву в які просила у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Мунтян Т.І. позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та уточненій позовній заяві, на їх задоволенні наполягав.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Марганець, Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 19 листопада 2004 року міським управлінням юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 273 та копією паспорта громадянки України № НОМЕР_2 .

ЇЇ батьками є: батьком - ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 19 листопада 2004 року міським управлінням юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 273.

Як зазначає позивач у позові, що також не заперечувалося відповідачем та його представником, шлюб між її батьками було розірвано. З відповідача стягувалися аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 їй виповнилося 18 років, тобто вона досягла повноліття.

З 01.09.2022 року ОСОБА_1 навчається у Комунальному закладі «Нікопольський фаховий педагогічний коледж» ДОР. На даний час вона є студенткою 1-го курсу, денної форми здобуття освіти за спеціальністю 012 Дошкільна освіта за кошти регіонального бюджету, згідно з наказом від 01.09.2022 року №87-С, що підтверджується довідкою № 37 від 19.09.2022 року.

Через навчання позивач не має змоги працювати, інших доходів не отримує.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, добровільно не надає, хоча має можливість таку надавати, оскільки є працездатною особою.

Позивач ОСОБА_1 продовжує навчання, у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги свого батька.

У зв`язку з цим вимушена звернутися до суду з даним позовом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.

Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст. 199 СК України несуть обоє із батьків.

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

У судовому засіданні було встановлено, що також не заперечувалося відповідачем та його представником, що ОСОБА_1 навчається у вищезазначеному учбовому закладі, на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати і отримувати доходи та потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, оскільки є працездатною особою, на даний час, отримує стабільний заробіток, в той же час суд враховує, що з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився у шлюбі з іншою жінкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Серія НОМЕР_3 , виданого 14 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 15 та копією постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Орлової В.В. «про відкриття виконавчого провадження» від 24.04.2015 року з виконання виконавчого листа №2/180/504/2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку, долученими відповідачем та його представником до відзиву на дану позовну заяву.

За таких підстав, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу доньці, яка продовжує навчання, однак у меншому розмірі, ніж вона просить.

Наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів на користь позивачки, яка наразі стягується із його заробітної плати в рахунок погашення боргу, не звільняє його від обов`язку матеріально утримувати свою повнолітню доньку на період її навчання.

Таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу доньці, яка продовжує навчання, однак у меншому розмірі, ніж вона просить.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання, та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні іншої дитини, що підтверджується матеріалами справи та те, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, щомісячно.

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову

Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 182, 199-200, 201 СК України, ст. ст. 4,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259, 263-265,268,273,274-277,279, 352,354-355,430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровська область, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки м. Марганець, Дніпропетровської області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на її утримання, на час її навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 31 жовтня 2022 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровська область, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Дата складення повного судового рішення 15 березня 2023 року.

Суддя: О. С. Янжула