Справа №568/1502/22
Провадження №2-др/568/3/23
27 лютого 2023 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., представника позивача адвоката Мілімко А.А., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Бірук Т.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Радивилів заяву позивача ОСОБА_2 від імені якого діє представник Мілімко А.А. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з надання правової допомоги у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -
Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2023р. у справі №568/1502/22 позовні вимоги ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Мілімко А.А. , до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за договором позики у розмірі 3 653,85 дол. США, а також судовий збір у розмірі 1 336,16 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

20 лютого 2023 року ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Мілімко А.А. , звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 361,62 грн., які складаються з 7000 грн. правова допомога, 13 361,62 грн. гонорар успіху.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Мілімко А.А. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав в повному обсязі, посилаючись на її обґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бірук Т.Б. в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви в частині витрат за надання правової допомоги в ході розгляду справи, а саме 7 000,00 грн. Щодо гонорару успіху, то він не передбачений законодавством як судова витрата сторони справи на правову допомогу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 грудня 2022 року між Адвокатським бюро «Мілімко та Партнери», в особі керуючого бюро Мілімка Артема Аркадійовича (надалі - Бюро) та ОСОБА_2 (надалі - Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги №2022/12/23-01.

Відповідно до умов Договору Бюро зобов`язується надати, а Клієнт прийняти і оплатити правничу допомогу, що складається з представництва інтересів Клієнта у взаємовідносинах з фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, підпорядкування та галузевої належності, органами державної влади, органами місцевого самоврядування, правоохоронними органами.

В матеріалах справи міститься ордер серія АІ №1324833 на надання правової допомоги ОСОБА_2 , виданий адвокатським бюро «Мілімко та Партнери» адвокату Мілімко Артему Аркадійовичу на підставі договору про надання правової допомоги від 23 грудня 2022 року.

Позивач у позовній заяві зазначив, що остаточний розрахунок судових витрат за надання професійної допомоги буде надано до суду в порядку ч. 8 ст. 41 ЦПК України.

Відповідно до Акту виконаних робіт від 17 лютого 2023 року за договором про надання правової допомоги, Бюро надав, а Клієнт прийняв (отримав) юридичні послуги (правову допомогу) у формі: складання юридичного документу за індивідуальним замовленням - 4000,00 грн.; представництво інтересів в суді (2 засідання) - 3000,00 грн; винагороди у розмірі 10% від суми одержаної Клієнтом вигоди - 13 361,62 грн. Всього вартість послуг складає 20 361,62 грн.

17.02.2023р. на зазначену суму був виставлений рахунок-фактура.

Оплата правової допомоги, здійснюється клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання Клієнтом від Бюро відповідного рахунку-фактури (п. 4.4 Договору).

Після розгляду справи, у встановлений законом п`ятиденний строк на подання відповідних доказів, позивачем надано детальний опис робіт, копію договору про надання правової допомоги від 23 грудня 2022 року з додатком №1, Акту виконаних робіт від 17 лютого 2023 року за договором про надання правової допомоги, рахунок-фактуру від 17.02.2023р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 17 лютого 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 23 грудня 2022 року та детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом Мілімко А.А. надано наступні послуги: складання позовної заяви, представництво інтересів клієнта в судовому засіданні (2 засідання).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, приймаючи до уваги надані документи, які підтверджують понесені витрати, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо вимоги заяви про стягнення на користь позивача «гонорару успіху» у сумі 13 361,62 грн. відповідно до п. 4.2 Договору від 23 грудня 2022 року суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.4.2 Договору від 23.12.2022р. додатково до винагороди Бюро, визначеної у п.4.1 цього Договору, за умови набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого Клієнт одержує вигоду, виражену у грошових коштах ( у разі зменшення суми грошових вимог, адресованих Клієнту або у разі стягнення суми грошових коштів, адресованих Клієнтом), Клієнт сплачує Бюро винагороду у розмірі 10% від суми одержаної Клієнтом вигоди («Гонорар успіху»). Гонорар успіху у відповідності до задоволених вимог складає 13 361,62 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Тлумачення пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» свідчить, що правова допомога має інтерес для клієнта не самі по собі, а переслідує певну мету і задовольняє потребу у захисті, відновленні і задоволенні його прав. Саме тому ці наслідки бажані клієнтом і сприймаються ним саме як результат надання правової допомоги. Наявність або відсутність бажаного судового рішення, що задовольняє права і інтереси замовника, є для нього чіткою і найбільш переконливою оцінкою якості послуг виконавця і при відсутності інших критеріїв нормальною і законною умовою розміру відповідної винагороди за спільною домовленістю сторін.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Проаналізувавши умови Договору суд дійшов висновку, що передбачена п. 4.2 Договору додаткова винагорода адвоката не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення адвоката та не ставить в залежність від фактично наданих послуг.

Таким чином, передбачена п. 4.2. Договору винагорода є додатковою винагородою адвоката, платою за досягнутий адвокатом результат, та є за своєю суттю так званим «гонораром успіху», нарахування та сплата якого залежать від настання певної події.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі №903/781/21та від 03 серпня 2022 року у справі №520/10409/18.

Судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав (частина перша статті 177 ЦК України), а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатами сторін послуг.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте судом враховано те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) фактично дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Аналогічним чином тлумачить це питання і Європейський суд з прав людини, висновки якого зокрема у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96), свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними та необхідними.

З урахуванням викладеного, суд керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, складності справи (визнання відповідачем позовних вимог, відсутність свідків) та обсягом виконаних адвокатом робіт, дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача «гонорару успіху» у розмірі 13 361,62 грн., оскільки витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7 000,00 грн будуть відповідати принципам співмірності та розумності таких витрат з огляду на складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 від імені якого діє представник Мілімко Артем Аркадійович про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 коп.).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 06.03.2023р.

Суддя О.М. Делалова