Номер провадження 2/754/519/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09 березня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

секретаря судового засідання: Довгань Г.А.

за участі:

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщені Деснянського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

АТ «Універсал Банк» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з останньої заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.05.2019 року у розмірі 39 607,38 грн. станом на 15.09.2022 року, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 39 607,38 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.05.20019 року. Відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 50 000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом понад встановлені строки у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. Відповідач у свою чергу не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором.У відповідача наявне прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 16.09.2022 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте Відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу».

Відповідач направила до суду заяву про визнання позову, яка надійшла 17.01.2023, в якій вона вказала, що керуючись ст. 206 Цивільно-процесуального кодексу України, вона повністю визнає заявлені позивачем вимоги та сплатила наявну заборгованість перед позивачем в розмірі 39 607,38 грн. У доказ сплати заборгованості до заяви додала копію виписки про рух коштів по картці від 05.01.2023. Слід зазначити, що заборгованість по кредитній картці від 13.01.2023 складає 2 481,00 грн. це сума судових витрат, які позивач нарахував 06.12.2022. У зв`язку з тим, що вказане нарахування вчинено незаконно, оскільки відповідно до п. 1 ст. 135 Цивільно-процесуального кодексу України попередня оплата судових витрат здійснюється на підставі ухвали суду про забезпечення судових витрат та вноситься на депозитний рахунок суду, відповідачка відмовляється сплачувати визначену суму судових витрат до винесення судом рішення у справі та розподіл судових витрат між сторонами. При зверненні відповідачем на адресу позивача щодо відсутності заборгованості, позивач відмовляється визнавати факт сплати відповідачем заборгованості по картці. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та добровільному погашенні заборгованості перед позивачем в повному обсязі, просила суд при розподілі судових витрат застосувати ст. 142 Цивільно-процесуального кодексу України в частині повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

У судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив, в той же час подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому процесі повідомила, що до початку розгляду справи по суті відповідно до вимог ст. 206 Цивільно-процесуального кодексу України позовні вимоги визнає в повному обсязі, також повідомила що заборгованість перед позивачем в розмірі 39 607,38 грн. погашена, у зв`язку з чим просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У підтвердження своїх позовних вимог позивачем до позовної заяви приєднано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка має підписи сторін.

Відповідно до відомостей зазначених у вищевказаній Анкеті-заяві ОСОБА_2 виявила бажання відкрити поточний рахунок у гривні на своє ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

У п. 2 анкети-заяви зазначено, що ОСОБА_3 погоджується з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписанням цього договору остання підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Окрім цього, ОСОБА_1 погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (п. 3 анкети-заяви).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, який не містять підписи сторін.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

У підтвердження розміру заборгованості Банком надано розрахунок заборгованості за договором, із відомостей які зазначені у ньому, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахованої відповідачу заборгованості за тілом кредиту та пересвідчитися в тому чи не були включені у вказану суму заборгованості інші нарахування, зокрема: відсотки, санкції за порушення зобов`язань за кредитом тощо.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З огляду на це, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту у сукупності з іншими доказами.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року по справі № 200/5647/18.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч.ч. 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3 ст. 83 ЦПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 83 ЦПК України).

На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та враховуючи факт визнання відповідачем в порядку ч. 1 ст. 206 ЦПК України до розгляду справи по суті позовні вимоги визнала та сплатила заборгованість позивачу в поовному обсязі, що підтверджено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 207, 509, 626, 628, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 4, 76-83, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал-Банк» 50 відсотків понесених ними судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1240,50 грн.

Повернути Акціонерному товариству «Універсал-Банк» з державного бюджету України 50 відсотків понесених ними судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1240,50 грн., сплачених за платіжним дорученням № 7 від 06.12.2022 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал-Банк» (, знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19)

відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення складено 16.03.2023 року.

Суддя: Н.Г.Таран