єдиний унікальний номер справи 546/347/23
номер провадження 2-з/546/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді - Сербіненко І.В., розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі №б/н від 22.11.2022 та скасування його державної реєстрації, третя особа, без самостійних вимог щодо предмету спору - реєстратор виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області Веременич Дмитро Сергійович,

УСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» (далі ТОВ «Бурат-Агро») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі №б/н від 22.11.2022 та скасування його державної реєстрації, третя особа, без самостійних вимог щодо предмету спору - реєстратор виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області Веременич Д.С.

Одночасно з поданням позовної заяви ТОВ «Бурат-Агро» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на земельну ділянку площею 4,82 га, розташовану на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №002049, виданого Лобачівською сільською радою 25.09.2001, до виконання рішення суду у даній справі. Заборонити ОСОБА_1 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 4,82 га, розташовану на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії II- ПЛ №002049, виданого Лобачівською сільською радою 25.09.2001, ІІ - ПЛ №002049, виданого Лобачівською сільською радою 25.09.2001, до виконання рішення суду у даній справі. Заборонити ОСОБА_2 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 4,82 га, розташовану на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ - ПЛ №002049, виданого Лобачівською сільською радою 25.09.2001, до виконання рішення суду у даній справі.

В обґрунтування клопотання вказано, що 01.04.2005 між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) було укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_1 передала, а ТОВ «Бурат-Агро» прийняв у оренду строком на 10 років, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 4,82 га, розташовану на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну їй на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №002049, виданого Лобачівською сільською радою 25.09.2001. Цей договір було зареєстровано у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 05.04.2006 р. за № 08. Вказану земельну ділянку передано ОСОБА_1 ТОВ «Бурат-Агро» за актом прийому передачі земельної ділянки від 01.04.2005. Додатковою угодою № 1 від 10.12.2007 внесено зміни до умов договору оренди про виплати орендної плати. 19.10.2010 сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди якою, поміж іншого, збільшено строк користування вказаною земельною ділянкою. Так, пункт 8 договору викладено у новій редакції: «Договір укладено на двадцять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовження його дії». Таким чином, сторонами узгоджено строк дії укладеного між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 договору оренди землі від 01.04.2005 визначено до 05.04.2026.

14.12.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір оренди без номера, за яким ОСОБА_1 передала оренду ОСОБА_4 строком до 14.12.2027 земельну ділянку площею 4,82 га, розташовану на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну їй на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №002049, виданого Лобачівською сільською радою 25.09.2001, яка вже перебуває в оренді позивача на підставі договору оренди від 01.04.2005 та додаткових угод до нього. ТОВ «Бурат-Агро» у квітні 2022 року було подано позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання договору оренди та скасування запису про його державну реєстрацію. 26.01.2023 рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області у справі № 546/175/22 договір оренди б/н від 14.12.2020, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:012:0006 визнано недійсним на вказане рішення відповідачем подано апеляційну скаргу

3 огляду на зазначене, зважаючи на неодноразові протиправні дії ОСОБА_1 , направлені на порушення права оренди позивача, вчинені нею у тому числі під час судового розгляду іншої цивільної справи про оскаржені договору оренди цієї ж земельної ділянки, за результатами якого оскаржуваний договір визнано недійсним, позивач має обґрунтовані підстави вважати, що у випадку незабезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Так, у випадку розірвання, припинення договору оренди спірної земельної ділянки та укладення нового за участі іншої сторони орендаря або укладення договору суборенди спірної земельної ділянки, договору емфітевзису або іншого договору, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до перед з`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна, не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона укладання будь-яких правочинів.

Беручи до уваги те, що арешт майна і забороною вчиняти певні дії є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду України від 19лютого 2021рокуусправі № 643/12369/19(провадження № 61-21685ск19).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Враховуючи співмірність виду забезпечення позову із заявленими вимогами, беручи до уваги, що укладання будь-яких правочинів вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона укладання правочинів, тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.141, 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 4,82 га, розташовану на території Лобачівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії II- ПЛ №002049, виданого Лобачівською сільською радою 25.09.2001, ІІ - ПЛ №002049, виданого Лобачівською сільською радою 25.09.2001.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадженння.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя І.В. Сербіненко