КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-з/824/137/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

08 березня 2023 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп», «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп «Київ» про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовомдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором №02/02/15-3 про надання юридичних послуг.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року в задоволені позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп», «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`єрс Груп «Київ» про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання правової допомоги у розмірі 11 291, 98 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1762, 00 грн.

22 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 13 350 грн. Зокрема, в заяві зазначає, що разом із позовною заявою до суду першої інстанції нею було подано попередній розрахунок витрат на правничу допомогу. Однак, так як рішення було ухвалене не на користь позивача, докази у вигляді рахунків, квитанцій та актів здачі-прийняття робіт надані не були, а також не були надані такі докази за складання та подання апеляційної скарги. Вказує, що понесені витрати на професійну правничу допомогу складають 9750 грн+3600 грн (складання та подання апеляційної скарги на рішення суду) = 13350,00 грн.

Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення від інших учасників справи не надійшло.

Зявник ОСОБА_1 в судове засідання по розгляду заяви не з`явилась, про дату час та місце розгляду заяви була повідомлена, направила на адресу апеляційного суду заяву про вирішення питання ухвалення додаткового рішення без її участі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечували.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявника доказами у межах доводів заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначену заявузадовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з положеннями п. 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини1 статті 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України»(пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За положеннями частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

У позовній заяві, поданій ОСОБА_1 до Солом`янського районного суду м. Києва 18 грудня 2018 року, позивач зазначала по те, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу складатиме 19 450,00 грн.

До позовної заяви позивачем додано Договір про надання адвокатських послуг №27/1 від 19.03.2018 року, укладний між ОСОБА_1 (Замовник) та Адвокатським об`єднанням «Меркурій-8». Зі змісту договору вбачається, що Адвокатське обєднання взяло на себе зобовязанння в представленні інтересів Замовника в тому числі у справі про стягнення коштів з ОСОБА_2 за невиконання умов договору №02/02/15-3 від 02 лютого 2015 року, що був укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Міжнародна адвокатська група «Теміс Лав`Груп», право вимоги по якому отримано ОСОБА_1 зі всіма правами, наданими заявнику, потерпілому, стягувачу тощо відповідно до повноважень, визначених в додатку до Договору №2 та тарифами, затвердженими додатком №1. (а.с. 7)

Додатком № 1 до Договору про надання адвокатських послуг №27/1 від 19.03.2018р. визначені тарифи на надання правової допомоги та адвокатських послуг. (а.с. 8)

09.10.2019 року представником позивача - адвокатом Скляр М.С. до матеріалів справи додано рахунок-фактуру № СФ-0000357 від 29 жовтня 2018 року на суму 9750 грн. за надані послуги професійної правової допомоги у суді першої інстанції: надання консультації - 800,00 грн, погодження тактики та вивчення документів - 800,00 грн, складання та подання досудових вимог - 800,00 грн, складання адвокатського запиту третій особі - 1250,00 грн, отримання відповіді на адвокатський запит та вивчення відповіді - 800,00 грн, складання та подання заяви про забезпечення доказів (витребування доказів) - 1700,00 грн, складання та подання позовної заяви - 3600,00 грн. (а.с. 97)

Також додано рахунок-фактуру № СФ-0000400 від 09 листопада 2018 року на суму 11400,00 грн за послуги: складання відповіді на відзив - 1700,00 грн; участь у одному судовому засіданні - 3600,00 грн; складання відзиву на апеляційну скаргу/складання апеляційної скарги - 1700,00 грн; ознайомлення з матеріалами справу у суді - 3600,00 грн; подання заяви про отримання виконавчого листа, отримання виконавчого листа та рішення, що набрало законної сили - 800,00 грн; а також рахунок - фактуру № СФ-000058 від 04 жовтня 2018 року на виїзд у судове засідання 18.10.2019 року - 3600,00 грн.

З Акту №ОУ-0000318 здачі-прийняття робіт (надання послуг) вбачається, що ТОВ «Меркурій-8» були проведені такі роботи (надані послуги) по рахунку № СФ-0000357: надання консультації - 800,00 грн, погодження тактики та вивчення документів - 800,00 грн, складання та подання досудових вимог - 800,00 грн, складання адвокатського запиту третій особі - 1250,00 грн, отримання відповіді на адвокатський запит та вивчення відповіді - 800,00 грн, складання та подання заяви про забезпечення доказів (витребування доказів) - 1700,00 грн, складання та подання позовної заяви - 3600,00 грн, всього на суму 9750,00 грн. (а.с. 100)

Актом №ОУ-0000233 здачі-прийняття робіт (надання послуг) зафіксовано також виконання ТОВ «Меркурій-8» послуг по рахунку № СФ-0000400, а саме: складання відповіді на відзив на суму 1700,00 грн. (а.с. 101)

Керуючись критеріями, визначеними у пунктах 1 та 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Дослідивши подані докази, суд апеляційної інстанції, з урахуванням критеріїв розумності та реальності понесених позивачем витрат, з огляду на скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення у даній справі нового судового рішення про задоволення позову, доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 9750,00 грн.

Щодо вимог про відшкодування витрат відповідачів, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, заяву в цій частині слід залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В порядку ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Київський апеляційний суд постановив рішення у даній справі 02 грудня 2022 року.

Зважаючи на положення частини 8 статті 141 ЦПК України заявник мав подати відповідні докази понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів після прийняття судом апеляційної інстанції постанови, тобто не пізніше 08 грудня 2022 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додала докази понесених витрат на оплату правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, 22 грудня 2022 року, що згідно пункту 3 частини 8 статті 141 ЦПК України є підставою для залишення заяви в цій частині без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у даній справі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 750 (дев`ять тисяч сімсот пятдесят) гривень 00 коп.

В частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції - залишити заяву без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.