17.03.2023 Справа № 756/8777/22
Унікальний № 756/8777/22
Провадження № 2/756/1231/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 березня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Белоконної І.В.,

за участі секретаря Харук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕМ ПІ» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього на свою користь отримані грошові кошти у розмірі 304 730,00 грн та 1 500,00 доларів США, а також сплачений судовий збір у розмірі 3 595,70 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 26 грудня 2020 року, перебуваючи в офісі ТОВ «БІ ЕМ ПІ», з метою покупки автомобіля позивач уклав Попередній договір купівлі-продажу 2612/2020. Предметом договору був автомобіль «Skoda Octavia А5» 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно досягнутої домовленості позивач мав заплатити відповідачу одразу авансовим платежем 30 відсотків від вартості автомобіля, а решту частину вартості автомобіля потрібно було оплатити рівними частинами протягом 12 місяців по 553,00 дол. США в місяць.

26 грудня 2020 року позивач здійснив разовий платіж на загальну суму 81 233,00 грн, що дорівнює 30% вартості автомобіля. Після чого отримав автомобіль, ключі від нього та документи (свідоцтво про реєстрацію).

Згодом позивач щомісячно вносив обумовлену оплату, десять платежів протягом десяти місяців.

У подальшому, а саме 23.10.2021 позивач переуклав Попередній договір купівлі-продажу, заключивши новий аналогічний по змісту договір № 2310/2021. Графік платежів був обумовлений наступний: 12 платежів по 553,00 дол. США в місяць.

Позивач здійснював оплати належним чином, своєчасно та в повному обсязі, продовжуючи користуватись автомобілем.

З 24.02.2022 у зв`язку з військовими діями та необхідністю евакуації з м. Києва позивач втратив можливість здійснювати платежі і три місяці не платив.

З травня 2022 року позивач відновив оплати і передав на прохання менеджера відповідача готівкові кошти в сумі 1 106,00 дол. США.

26 серпня 2022 року до позивача приїхав менеджер відповідача з представником служби безпеки та став вимагати повернення автомобіля у зв`язку з порушенням строків оплати (наявністю заборгованості за 3 місяців). Внаслідок чого, автомобіль «Skoda Octavia А5» 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 був вилучений у позивача представниками відповідача.

Сплачені за автомобіль кошти повернуті не були. Позивач сплатив за автомобіль кошти в загальній сумі 304 730,00 грн шляхом перерахування на поточний рахунок та готівкою 1106 дол. США.

Листом від 29.08.2022 відповідач повідомив позивача про розірвання Попереднього договору купівлі-продажу від 23.10.2021 № 2310/2021.

04 жовтня 2022 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва за вищевказаним позовом відкрито провадження.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26 грудня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «БІ ЕМ ПІ» було укладено Попередній договір купівлі-продажу № 2612/2020. Предметом договору був автомобіль «Skoda Octavia А5» 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно умов вказаного договору, позивач мав заплатити відповідачу одразу авансовим платежем 30 відсотків від вартості автомобіля, а решту частину вартості автомобіля потрібно було оплатити рівними частинами протягом 12 місяців по 553,00 дол. США в місяць.

Як вбачається з виписки АТ КБ «ПриватБанк», 26 грудня 2020 року позивач здійснив разовий платіж на користь відповідача у розмірі 81 233,00 грн, що дорівнює 30% вартості автомобіля. Згодом позивач протягом десяти місяців здійснював обумовлено плату у розмірі 553,00 дол. США в місяць.

У подальшому, а саме 23.10.2021 між сторонами укладено Попередній договір купівлі-продажу № 2310/2021 аналогічного змісту. Графік платежів був обумовлений наступний: 12 платежів по 553,00 дол. США в місяць.

Як вбачається з виписки АТ КБ «ПриватБанк», після укладення Попереднього договору купівлі-продажу № 2310/2021 позивач здійснив на користь відповідача ще 5 платежів у розмірі 553,00 дол. США в місяць.

З урахуванням вищенаведеного судом вбачається, що в загальному на виконання умов попередніх договорів позивачем сплачено на користь відповідача грошові кошти, що згідно курсу НБУ складає 304 730,00 грн.

Проте, Листом від 29.08.2022 відповідач ТОВ «БІ ЕМ ПІ» повідомив позивача про розірвання Попереднього договору купівлі-продажу від 23.10.2021 № 2310/2021.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 3,4 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, на виконання вимог вищевказаної процесуальної норми цивільного законодавства відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що отримані кошти у розмірі 304 730,00 грн були повернуті позивачу. На підставі чого суд вважає правильним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану грошову суму.

У частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 500,00 доларів США, які зі слів останнього, він передав готівкою працівнику відповідача, суд вважає доцільним відмовити, оскільки у судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами факт передачі таких коштів.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 047,30 грн, які підтверджуються долученою до справи квитанцією про їх оплату.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Прохання позивача відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На підтвердження понесених витрат саме по цій справі позивач зі своїм представником не надали погодинний розрахунок робіт та акт виконаних робіт, у зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

На підставі викладеного, ст. 525, 526, 527, 530, 610, 653, 1212 ЦК України, керуючись ст. 4-5, 12-13, 133, 137, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕМ ПІ» (вул. Автозаводська, 29-А, офіс 3А, м. Київ; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти в розмірі 304 730 (триста чотири тисячі сімсот тридцять) гривень 00 копійок та судові витрати у розмірі 3 047 (три тисячі сорок сім) гривень 30 копійок.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І.В. Белоконна