Номер провадження: 22-ц/813/1718/23
Справа № 504/1230/20
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсідз Інвест Україна» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 липня 2021 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсідз Інвест Україна» до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень сесії сільради, визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року представник ТОВ «Олсідз Інвест Україна» звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом про визнання протиправними та скасування рішень сесії сільради, визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Позов обґрунтований тим, що 26 липня 2019 року позивач звернувся до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області з клопотанням № 07/19, у якому просив розпочати процедуру передачі в довгострокову оренду на конкурентних засадах (земельних торгах) земельної ділянки, площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049, цільове призначення: землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), що розташована на території с. Визирка Лиманського району Одеської області.

В свою чергу, відповідач надіслав на позивачу витяг з рішення сесії Впзирської сільської ради Лиманського району Одеської області від 21.08.2019 року № 61/III-VII, згідно якого позивачу відмовлено у наданні дозволу щодо передачі в довгострокову оренду на конкурентних засадах (земельних торгах) вказаних земельних ділянок. Крім того, зі змісту зазначеного рішення вбачається, що підставою для відмови у задоволенні клопотань позивача, слугувало рішення сесії Визирської сільської ради від 20.06.2019 року № 1224-VII «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства на території с. Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 », повідомлення від гр. ОСОБА_1 від 12.07.2019 року щодо укладення договору між гр. ОСОБА_1 та ТОВ «ІНАГРО ГРУПП», на виконання робіт з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Впзирка Лиманського району Одеської області; повідомлення від гр. ОСОБА_3 від 12.07.2019 року щодо укладення договору між гр. ОСОБА_3 та ТОВ «ІНАРГО ГРУПП», на виконання робіт з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га, для особистого селянського господарства, що розташована на території с. Визирка Лиманського району Одеської області.

В подальшому, на адвокатський запит представника позивача № 20/12/19 від 20.12.2019 року Визирська сільська рада надала представнику позивача інформацію, що згідно рішення сесії Визирської сільської ради № 107/IV-VII від 11.09.2019 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передачу земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території села Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області громадянам України ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 », серед іншого, вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, кадастровий номер :01:004:6049, що розташована на території с. Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області ОСОБА_1 та передати їй вказану земельну ділянку, безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на момент звернення до суду із цим позовом, спірна земельна ділянка була відчужена ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 13.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М.

Позивач зазначав, що рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки на користь ОСОБА_1 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому і договір купівлі- продажу зазначеної земельної ділянки є недійсним у зв`язку із неправомірним набуттям права власності продавця за договором. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, в якому позивач просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення сесії Визирської сільської ради від 21.08.2019 року № 61/ІІІ-VII «Про передачу в довгострокову оренду на конкурентних засадах (земельних торгах) ТОВ «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ Україна», земельних ділянок площею 1,7773 га (кадастровий номер :01:004:0048) та 2.0 га (кадастровий номер :01:004:0049), цільове призначення землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) землі запасу сільськогосподарського призначення, які розташовані на території с. Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, в частині ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га кадастровий номер :01:004:0049 безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства на території Визирської сільради Лиманського району Одеської області ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення сесії Визирської сільської ради № 107/IV-VII від 11.09.2019 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передачу земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території села Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області громадянам України ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 » в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передачу земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049, безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ;

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049 від 13.01.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М.;

застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу земельної ділянки, шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049 за ОСОБА_2 ;

застосувати наслідки скасування рішення сесії Визирської сільської ради № 107/IV-VII від 11.09.2019 року, шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049, за ОСОБА_1 та поновлення реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049, за Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 липня 2021 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Олсідз Інвест Україна» до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення сесії Визирської сільської ради від 21.08.2019 року № 61/ІІІ-VІІ «Про передачу в довгострокову оренду на конкурентних засадах (земельних торгах) ТОВ «Олсідз Інвест Україна» земельних ділянок площею 1,773 га (кадастровий номер :01:004:0048) та 2,0 га (кадастровий номер :01:004:0049), цільове призначення «землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) землі запасу сільськогосподарського призначення, що розташовані на території с. Визирка Лиманського району Одеської області» в частині ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер :01:004:0049) безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства на території с. Визирка Лиманського району Одеської області ОСОБА_1 . Роз`яснено позивачеві, що спір в цій частини позовних вимог віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 липня 2021 року ТОВ «Олсідз Інвест Україна» у задоволені позовних вимог повністю відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ТОВ «Олсідз Інвест Україна подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 21.02.2023 року на 14.00 год., не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про неможливість прийняття участі у розгляді справи в режимі відео-конференції або про відкладення розгляду справи не подали.

Представник ТОВ «Олсідз Інвест Україна» адвокат Іващенко А.П, приймаючи участь у судовому засіданні 14.03.2023 року о 14.00 год. в режимі відео-конференції, не заперечувала проти розгляду справи без присутності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у присутності в залі суду представника Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Представник Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, будучи присутнім залі суду в судовому засіданні 14.03.2023 року о 14.00 год., не заперечував проти розгляду справи без присутності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки поважність причин неявки судом апеляційної інстанції не встановлена, приймаючи до уваги, що апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, а ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу, а також, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, колегія суддів вважає, що спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, розгляд апеляційним судом справи у відсутності сторін при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсідз Інвест Україна» до Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про:

- визнання протиправним та скасування рішення сесії Визирської сільської ради № 107/IV-VII від 11.09.2019 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передачу земельних ділянок безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території села Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області громадянам України ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 » в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передачу земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049, безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049 від 13.01.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М.;

- застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу земельної ділянки, шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049 за ОСОБА_2 ;

- застосування наслідків скасування рішення сесії Визирської сільської ради № 107/IV-VII від 11.09.2019 року, шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049, за ОСОБА_1 та поновлення реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049, за Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області,

суд виходив з того, що:

-рішення Визирської сільської ради від 21.08.2019 року про відмову у наданні товариству дозволу на виготовлення технічної документації у теперішній час є чинним і не скасовано, та не є предметом розгляду даної справи за відсутності юрисдикції цього суду, внаслідок чого позивач не довів, що здійснюючи господарську діяльність на власній земельній ділянці поруч з земельною ділянкою, яка у підсумку відведена у власність відповідача, маючи певний інтерес до цієї самої земельної ділянки мав би певну перевагу на отримання цієї ділянки у власність, тобто не довів про порушення відповідачами законного інтересу товариства;

- доводи позивача про наявність у товариства на час прийняття Визирською сільською радою рішення № 107/IV-VII від 11.09.2019 року про передачу земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території села Визирка Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області ОСОБА_1 , законного інтересу (правомірного очікування) є абстрактними та не містять жодного обґрунтування негативного впливу цього рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача;

- ОСОБА_1 з дотримання передбаченої законом процедури отримала у власність земельну ділянку, її право власності було зареєстровано у відповідності до порядку, передбаченого законодавцем на час реєстрації;

- ТОВ «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ УКРАЇНА», не довівши про порушення відповідачами законного інтересу та конкретних реальних індивідуально виражених прав, свобод чи інтересів позивача щодо земельної ділянки, яка передана безоплатно у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, та не будучи стороною правочину, за яким ОСОБА_1 відчужила дану земельну ділянку ОСОБА_2 , не довело про порушення сторонами оспорюваного правочину прав та законних інтересів товариства, що унеможливлює визнання правочину недійсним;

- відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Визирської сільської ради № 107/IV-VII від 11.09.2019 року про передачу безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_1 та відсутність підстав визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2 га, кадастровий номер :01:004:0049, від 13.01.2020 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , унеможливлює застосування наслідків нечинності рішення органу місцевого самоврядування та наслідків недійсності правочину.

Колегія суддів в цілому погоджується з остаточним висновком районного суду, проте вважає за необхідне змінити у мотивувальній частині відповідно до викладених в цій постанові обґрунтувань.

Судом встановлено, що:

26.07.2019 року позивач звернувся до Визирської сільської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації земельної ділянки, кадастровий номер :01:004:0049, площею 2,0 га.

23.08.2019 року відповідач своїм листом надіслав витяг з рішення Визирської сільської ради про відмову позивачу у наданні дозволу на виготовлення технічної документації.

Підставою для відмови стало те, що рішенням Визирської сільської ради від 20.06.2019 року щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:004:0049, площею 2,0 га, вже наданий дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації.

Рішенням Визирської сільської ради від 11.09.2019 року затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :01:004:0049, площею 2,0 га.

13.01.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:004:0049, площею 2,0 га, який посвідчений приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М.

Колегія суддів виходить з такого.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів державної влади, актів органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

В розумінні ст. ст. 123, 124 ЗК України зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл або вмотивовану відмову у його наданні.

За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Він погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, яким затверджує проєкт землеустрою щодо відведення ділянки.

Звертаючись до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зацікавлена особа звертається до власника земельної ділянки - держави або територіальної громади (в особі відповідного органу) з пропозицією про надання цій особі у власність земельної ділянки у майбутньому.

У дозволі на виготовлення проєкту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).

Конкретизується ж земельна ділянка у проєкті землеустрою. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проєкту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. (частина дев`ята статті 118 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 186-1 Земельного кодексуУкраїни, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (частина перша). Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту (частина четверта). Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п`ята).

Частиною шостою наведеної статті передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Частиною десятою статті 118 Земельного кодексу України закріплено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити даному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Частиною 3 статті 215 ЦК України визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вірно застосувавши норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, які склалися між сторонами справи, встановивши, що розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації та подальше затвердження проектної документації та безоплатна передача земельної ділянки їй у власність, відбулося з дотримання передбаченої законом процедури і право власності ОСОБА_1 було зареєстровано у відповідності до порядку, передбаченого законодавцем на час реєстрації, суд першої інстанції набув обґрунтованого висновку щодо правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку.

Також суд вірно зазначив, що позивач не надав будь-яких належних доказів про порушення відповідачами законного інтересу та конкретних реальних індивідуально виражених прав, свобод чи інтересів позивача щодо земельної ділянки, яка передана безоплатно у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Доводи апеляційної скарги висновок районного суду не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі «Серявін та інші проти України» зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів звертає увагу, що набувши вірного висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання протиправним та скасування рішення сесії Визирської сільської ради № 107/IV-VII від 11.09.2019 року, суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення зазначив про відсутність підстав для висновку, що на час прийняття рішення Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області від 11.09.2019 року про передачу у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси як держави, так і ТОВ «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Проте ТОВ «ОЛСІДЗ ІНВЕСТ УКРАЇНА» не є належним представником держави, і будучи позивачем, виступає у справі лише у власних інтересах.

Тому мотивувальна частина рішення суду підлягає зміні шляхом виключення висновку, що на час прийняття рішення Визирською сільською радою Лиманського району Одеської області від 11.09.2019 року про передачу у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки не були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси держави. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олсідз Інвест Україна» задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 07 липня 2021 року в мотивувальній частині - змінити та викласти в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений: 15.03.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

А.П. Заїкін