Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 337/588/23
Провадження №: 2-о/332/70/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши заяву адвоката Грамчук Марини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання та ведення спільного побуту із спадкодавцем,

встановила:

Через систему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Грамчук М.О. в інтересах ОСОБА_1 , під назвою «заява про встановлення факту смерті», в якій просить суд встановити факт постійного проживання та ведення спільного побуту ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що встановлення цього факту необхідно йому для оформлення спадщини після смерті матері як спадкоємцю першої черги спадкування за законом.

Згідно ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, отже вимоги до заяви визначені ст.ст. 175-177 ЦПК України та додатково ст.ст. 315, 316, 318 ЦПК України.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо.

В роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного суду №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» пунктах 5, 6 зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

Заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії, передбачені ЦПК.

Зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається, що заявник не зазначив жодної заінтересованої особи.

Тому, заявнику слід визначитися із заінтересованою особою (особами).

Як вбачається із заяви, встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для оформлення спадкового майна. Заінтересованими особами у таких справах є інші спадкоємці, а у разі відсутності спадкоємців заінтересованими особами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказавши в заяві належних заінтересованих осіб, заявнику слід зазначити також передбачені п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України відомості про них: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Вказані відомості необхідні для належного повідомлення заінтересованих осіб.

При визначені заінтересованих осіб заявнику слід звернути увагу на те, що відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатись до участі у справі.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Заявником не зазначені докази відносно факту проживання однією сім`єю, а саме докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків посиланням на докази цього (Постанова Верховного Суду від 21.03.2019 року у справі № 461/4689/15-ц).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, заявник зобов`язаний надати суду всі докази на які він посилається чи подати клопотання, в порядку ст. 84 ЦПК України, у разі неможливості самостійно їх надати, з наданням доказів про неможливість самостійно їх витребувати.

Згідно з ч.4 ст. 135 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Без надання вищезазначених пояснень та доказів, суд не може визначить, чи вбачається з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, спір про право.

Також, в порушення п. 8 ч. 3 ст.175 ЦПК України заява не містить зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

З огляду на те, що вказані обставини мають значення для правильного вирішення справи, вважаю, що заяву про встановлення юридичного факту необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Згідно з вимогами ч 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Заяву адвоката Грамчук Марини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання та ведення спільного побуту із спадкодавцем, - залишити без руху.

Надати заявнику строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Погрібна