ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2020/23 Справа № 183/3701/16 Суддя у 1-й інстанції - Дубовенко І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
УХВАЛА

01 березня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 183/3701/16

Номер провадження 22-ц/803/2020/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Паромової О.О.

учасники справи :

позивач ОСОБА_1

відповідач Новомосковська міська рада

третя особа Новомосковська товарна біржа

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про призначення експертизи,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради, третя особа - Новомосковська товарна біржа про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивований тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20 березня 2003 року, укладеного між ОСОБА_4 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем, зареєстрованого на Новомосковській товарній біржі, позивач придбала у відповідача за 14 764 грн квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначений договір купівлі-продажу того ж дня було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1524.

Після укладення та підписання договору ОСОБА_1 сплатила продавцю суму грошей визначену договором купівлі-продажу, а продавець, в свою чергу, передав їй у власність квартиру та документацію на неї. Позивачу стало відомо, що укладений договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений, в протилежному випадку він є недійсним. Враховуючи те що, відразу після укладення договору купівлі-продажу, ОСОБА_4 виїхав з квартири та місце його проживання невідоме, позивач змушена була звернутися до суду з вказаним позовом. Під час розгляду справи стало відомо, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, та спадкоємці, які б прийняли спадщину у відповідності до норм чинного законодавства відсутні.У зв`язку із цим позивачем було уточнено позов та проведено заміну відповідача на Новомосковську міську раду Дніпропетровської області.

З урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 20 березня 2003 року між ОСОБА_4 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем, посвідчений на Новомосковській товарній біржі; визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., яка в цілому складається з: двох кімнат площею 17,8 кв.м. та 11,6 кв.м., кухні площею 7,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., вбиральні площею 1,4 кв.м., коридору площею 8,6 кв.м., лоджії площею 1,2 кв.м.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., яка в цілому складається з: двох кімнат площею 17,8 кв.м. та 11,6 кв.м., кухні площею 7,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., вбиральні площею 1,4 кв.м., коридору площею 8,6 кв.м., лоджії площею 1,2 кв.м. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2017 року стягнуто з Новомосковської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551,21 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, зокрема зазначаючи, що оскаржуваним рішенням порушено його права, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрованого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Бака О.В. 28 грудня 2016 року, за реєстровим номером 3594, йому належить квартира АДРЕСА_1 , на яку, згідно з оскаржуваним рішенням визнано право власності за ОСОБА_1 . Судом першої інстанції не в повній мірі встановлені обставини по справі, зокрема, чи дійсно ОСОБА_4 укладав та підписував договір купівлі-продажу, чи отримував останній гроші за продаж квартири, не досліджено оригінал договору купівлі-продажу, досліджувалась книга реєстрації прав власності бюро технічної інвентаризації, також судом не розглянуто питання щодо поновлення строків позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення, право власності на квартиру було зареєстроване за ним на підставі судового рішення від 08 вересня 2016 року по справі № 202/5592/16-ц. Судом першої інстанції не досліджено обставини по справі, що призвело до порушення його прав, як власника квартири, та призвело до порушення права власності ОСОБА_2 . Крім того, матеріали справи свідчать про пропуск позивачем строку позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Пташинським О.А. подано заперечення, в яких останній просив відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення суду залишити без змін, зазначаючи, що ОСОБА_2 не надано доказів порушення його прав, у зв`язку з чим він не має права оскарження рішення, тому, провадження за його скаргою підлягає закриттю.

Інших відзивів на апеляційні скарги не надано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року закрито.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року призначено до судового розгляду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року провадження у справі № 22-ц/803/204/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради за участю третьої особи - Новомосковської товарної біржі, про визнання права власності на нерухоме майно зупинено до розгляду Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області справи № 183/900/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Ю. О., приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Бака О. В., про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Новомосковська товарна біржа в особі правонаступника товарна біржа «Альянс», ОСОБА_5 про визнання договору недійсним.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пташинський О. А., задоволено. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2020 року виправлено допущену у описовій частині постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року описку, а саме замість неправильно зазначеної дати укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу квартири «08 грудня 2016 року» зазначено правильну «28 грудня 2016 року».

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_6 , про виправлення описки. Виправлено описку, допущену у мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 15 серпня 2018 року, правильно зазначивши дату укладення договору купівлі-продажу «28 грудня 2016 року» замість «08 грудня 2016 року».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року скасовано. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, за участю третьої особи - Новомосковської товарної біржі, про визнання права власності на нерухоме майно.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_5 адвокат Базюкевич Є.В. підтримав доводи апеляційної скарги та клопотання від 31 липня 2017 року про призначення судової експертизи давності виготовлення договору купівлі-продажу від 20 березня 2003 року , на вирішення якої поставити запитання: -в який період часу був виготовлений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 20 березня 2003 року,проведення якої доручити експертам Дніпропетровського НДІСЕ (т.1 а.с.201 зв.ст.) .

Інші учасники судового розгляду не з`явилися , належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ( т. 5 а.с. 99,100). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пташинський О.А. просив розглянути справу з урахуванням позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 183/900/17 ,а також висновку суду касаційної інстанції щодо законності набуття права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року (т.5.а.с.79-89).

Заслухавши суддю-доповідача,клопотання представника ОСОБА_5 адвоката Базюкевич Є.В., дослідивши матеріали цивільної справи , апеляційний суд вважає, що клопотання про призначення експертизи задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно цивільного процесуального законодавства предметом доказування є коло фактів матеріально-правового і процесуального характеру,які підлягають встановленню для вирішення цивільної справи по суті .

Відповідно до ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин ,які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Оскільки матеріали справи містять достатньо даних для вирішення справи по суті - призначення судової експертизи є недоцільним,запропоноване питання експерту щодо давності виготовлення договору купівлі-продажу від 20 березня 2003 року , не відповідає вимогами ч.1 ст.103 ЦПК України ,тому з вказаних підстав ,суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Керуючись ст.ст. 103,260,261, 381 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 ОСОБА_3 про призначення експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 10 березня 2023 року .

Судді: