Справа №345/816/23
Провадження № 2/345/381/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем у них є син, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає періодично, у зв`язку із чим вона хоче вирішити питання про утримання їхньої дитини зі сторони батька. Відповідач являється здоровою працездатною особою, інших утриманців не має. В неї на утриманні, крім їхнього спільного сина, перебувають ще двоє дітей. Враховуючи викладене та те, що вони з відповідачем мають рівні обов`язки щодо утримання їхньої дитини, аліменти на утримання сина просить встановити в частці від його доходів.

Позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі.

Відповідач на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що на розгляді справи він не може бути присутній, оскільки знаходиться на службі в ЗСУ. Позовні вимоги визнає, а розгляд справи просить проводити без його участі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 22.02.2023 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.03.2023 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України.

24.03.2023 позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі.

28.03.2023 відповідач на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що на розгляді справи він не може бути присутній, оскільки знаходиться на службі в ЗСУ. Позовні вимоги визнає, а розгляд справи просить проводити без його участі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідача та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.07.2022 (а.с. 4).

Позивачка ОСОБА_1 є також матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їхнє народження НОМЕР_2 від 26.05.2010 та № 017568 від 09.08.2005 відповідно (а.с. 5, 60.

Відповідно до довідки, виданої Управлінням «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 20.02.2023 № 2112095, позивачка ОСОБА_1 разом з дітьми зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Таким чином між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їх малолітньої дитини.

Оцінка суду:

дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з нею та перебуває на її утриманні. При цьому відповідач позов визнає, а, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у визначеному позивачкою розмірі.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно задоволити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами:

згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що 20.02.2023 уклала з адвокатом Крикун Т.О. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором та актом № 20-02-01 від 20.02.2023 вартість послуг в загальній сумі 1000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 499134 від 20.02.2023 (а.с. 9-11).

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 20.02.2023 і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 (одну тисячу) гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: