Ухвала

09 березня 2023 року

м. Київ

справа № 497/2038/2021

провадження № 61-3227ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 серпня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Болградська міська рада Одеської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив встановити порядок користування між ним та відповідачами земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , пропорційно до трьох часток у праві власності на житловий будинок, що споруджений на цій земельній ділянці.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що на підставі договору дарування від 20 вересня 1995 року та свідоцтва про право на спадщину від 12 листопада 1985 року йому належить 39/100 частин спірного будинковолодіння, його сестрі - відповідачу ОСОБА_3 - 13/100 частин цього будинковолодіння, а відповідачу ОСОБА_2 - 48/100 частин цього ж будинковолодіння. Житловим будинком фактично користуються він та відповідач ОСОБА_2 , адже відповідачка ОСОБА_3 у будинку не проживає. Спірна земельна ділянка розділена парканом на нерівні частини - більшу і меншу. Позивач вважає, що ОСОБА_2 користується земельною ділянкою, що підлягає для користування обом відповідачам: ОСОБА_2 - в розмірі 48/50 частин ділянки, а також ОСОБА_3 - 13/50 частин ділянки, однак, дізнавшись, що відповідач ОСОБА_2 вчиняє дії щодо приватизації ділянки, позивач вирішив також оформити своє право на свою частину земельної ділянки - у виді права на користування ним частинами земельної ділянки пропорційно до його частки у праві власності у будинку - на 39/50 частин ділянки, яка, з урахуванням частини, яка підлягає у користування відповідачу ОСОБА_3 , фактично, на думку позивача, має бути більшою за ділянку відповідача ОСОБА_2 . Ураховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити.

Болградський районний суд Одеської області рішенням від 01 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовив.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що порядок користування спірною земельною ділянкою вже є визначеним на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою суду у справі № 2-526/1961, і на підставі рішення Болградської міської ради від 19 червня 1997 року № 211 ці земельні ділянки передані у приватну власність їх володільцям. Під час розгляду справи ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів порушення його прав відповідачами щодо самовільних змін меж земельної ділянки.

Одеський апеляційний суд постановою від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, а рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 серпня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована законністю і обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.

04 березня 2023 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 серпня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом позову у цій справі є встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Справа є незначної складності та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначення у постанові Одеського апеляційного суду від 23 січня 2023 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 серпня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Болградська міська рада Одеської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов