Справа № 496/1925/23
Провадження № 2/496/1110/23
УХВАЛА

17 березня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.,

розглянувши заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури М. Ракович, подану в інтересах держави в особі Одеської військової адміністрації, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури М. Ракович звернувся до суду в інтересах держави в особі Одеської військової адміністрації із позовною заявою, в якій просить:

-скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) щодо об`єкта будівництва, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0292, яка зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за №ОД97 від 16.11.2020 року;

-скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. від 12.02.2021 року, індексний номер 56645225, на підставі якого за відповідачкою зареєстровано право власності на садовий будинок загальною площею 100,6 кв.м, який розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська;

-усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0292, площею 100,6 кв.м, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська, та зобов`язати відповідачку звільнити зазначену земельну ділянку шляхом знесення самочинного збудованого садового будинку площею 100,6 кв.м, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська;

-стягнути з відповідачки на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позову та заяви про забезпечення позову.

Разом з позовною заявою від заступника керівника Одеської обласної прокуратури до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить:

-накласти арешт на садовий будинок, загальною площею 100,6 кв.м, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0292 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210);

-заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо садового будинку загальною площею 100,6 кв.м, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0292 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210);

-заборонити відповідачці, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0292, за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська, до набрання законної сили судовим рішенням по даній цивільній справі.

В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідачка набула право власності на вищевказаний садовий будинок неправомірно, а тому задля недопущення здійснення подальшої перереєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна на третіх осіб (добросовісних набувачів), так само збільшення площі об`єкту нерухомого майна з подальшою реєстрацією права власності, що істотно ускладнить чи навіть унеможливить реальне виконання судового рішення та поновлення порушених інтересів держави, створить умови для необхідності звернення до суду з іншими позовами, по справі необхідно вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вживати передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З поданої до суду позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та її звільнення шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва. На даний час спірний об`єкт нерухомого майна зареєстрований за відповідачкою, яка може здійснити відчуження нерухомого майна, а у разі скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, унеможливить виконання рішення суду, а тому захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Згідно роз`яснень, даних у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті».

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

За таких обставин, приймаючи до уваги предмет позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, заступником керівника Одеської обласної прокуратури викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, які дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Заявлений спосіб забезпечення позову є співмірним із вимогами, які заступник керівника Одеської обласної прокуратури заявив у позові, а тому суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури М. Ракович, подану в інтересах держави в особі Одеської військової адміністрації, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на садовий будинок, загальною площею 100,6 кв.м, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0292 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210).

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо садового будинку загальною площею 100,6 кв.м, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0292 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210).

Заборонити відповідачці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0292, за адресою: Одеська область, Біляївський район, сільська рада Дачненська, до набрання законної сили судовим рішенням по даній цивільній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для виконання, а сторонам для відома.

Стягувач: заступник керівника Одеської обласної прокуратури Максим Ракович (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, ) в інтересах держави в особі: Одеської обласної військової адміністрації (65032, м. Одеса, проспект Шевченко, буд. 4).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 17.03.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра