ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/734/22 Номер провадження 22-ц/814/2643/23Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М., при секретарі судового засідання: Бродської В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Салашного Михайла Олексійовича, представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» адвоката Гапона Олександра Яковича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2022 року (прийняте суддею Кузіною Ж.В., повний текст складено суддею 26 грудня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторії Вікторівни, треті особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівни про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з вказаним позовом, у якому прохав: визнати недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «Сетам» 16 листопада 2020 року з реалізації нерухомого майна лот № 448377, а саме чотирьох кімнатної квартири загальною площею 62 м кв., яка розташована в АДРЕСА_1 ; визнати недійсним та скасувати Протокол електронних торгів № 511832 від 16 листопада 2020 року за результатами проведення електронних торгів за лотом № 448377 та Акт про реалізацію предмета іпотеки у ВП № 60066062 від 26 листопада 2020 року, виданий на підставі протоколу електронних торгів №511832 від 16 листопада 2020 року; припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Полтавського міського округу Дробітько Валерії Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 56081721 від 06.01.2021, на підставі якого був відкритий розділ та внесений запис у Державний реєстр речових прав щодо реєстрації права власності за результатом якого здійснено державну реєстрацію прав власності з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, запис про право власності: 40054694, дата державної реєстрації 06.01.2021 та закрито розділ щодо об`єкта нерухомого майна із реєстраційним номером 18928236; закрити розділ Державного реєстру речових прав щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 101. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 06.06.2007 року між ОСОБА_2 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладений кредитний договір № 014/6561/82/83189 відповідно до умов якого позивач отримав кредит у розмірі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування у розмірі 20,04 % з кінцевим терміном повернення 06.06.2028 р. 06.06.2007 р. між цими ж сторонами укладений договір іпотеки з метою забезпечення вимог згідно вищевказаного кредитного договору. Вказував, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2015 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» солідарно стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 105 853 грн. 14 коп.

18 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 549 про звернення стягнення на чотирьохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу. Вказував, що про існування даного напису позивачу стало відомо у березні 2021 року під час ознайомлення з виконавчим провадженням.

16.11.2020 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації даної квартири, переможцем торгів стала ОСОБА_1 , за якою зареєстровано право власності на спірну квартиру.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.01.2022 року виконавчий напис від 18.06.2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

Посилається на те, що вказана квартира є єдиним місцем проживання позивача, реалізація нерухомого майна не узгоджується з Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вважає, що електронні торги проведені з недотриманням норм закону, порушують права позивача, торги проведені на підставі виконавчого документу, який не підлягав виконанню, а тому просив визнати протокол № 511832 від 16.11.2020 р. про проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки у ВП № 60066062 від 26.11.2020р. недійсним, як такі, що випливають з висновку про недійсність проведених прилюдних торгів та їх результатів. У зв?язку з цим відсутні підстави для набуття ОСОБА_1 права власності на зазначену квартиру, а відтак і для державної реєстрації права власності на вказану квартиру.

Щодо строків позовної давності, просив врахувати, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням хвороби COVID-19» від 30.03.2020 № 540-ІХ (далі Закон №540-ІХ) набрав чинності з 02.04.2020 року та з цього часу діє положення про продовження строків позовної давності на період карантину. Тому строк, який розпочався 17.11.2020 р. продовжується по теперішній час, а тому позов поданий в межах строку позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2022 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Валерії Вікторівни, треті особи Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав - задоволено повністю.

Визнано недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «Сетам» 16 листопада 2020 року з реалізації нерухомого майна лот № 448377, а саме чотирьох кімнатної квартири загальною площею 62 м кв., яка розташована в АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано Протокол електронних торгів № 511832 від 16 листопада 2020 року за результатами проведення електронних торгів за лотом № 448377 та Акт про реалізацію предмета іпотеки у ВП № 60066062 від 26 листопада 2020 року, виданий на підставі протоколу електронних торгів №511832 від 16 листопада 2020 року

Припинено право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 .

Скасовано рішення приватного нотаріуса Полтавського міського округу Дробітько Валерії Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 56081721 від 06.01.2021, на підставі якого був відкритий розділ та внесений запис у Державний реєстр речових прав щодо реєстрації права власності за результатом якого здійснено державну реєстрацію прав власності з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, запис про право власності: 40054694, дата державної реєстрації 06.01.2021 та закрито розділ щодо об`єкта нерухомого майна із реєстраційним номером 18928236.

Закрито розділ Державного реєстру речових прав щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 101.

Стягнуто з Державного підприємства «Сетам» приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Валерії Вікторівни на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі по 2619 грн. 90 коп. з кожного.

З вказаним рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2022 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим, а також таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що судом першої інстанції при розгляді цієї справи залишено поза увагою той факт, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом. Посилається на те, що позивач не зазначив жодних обставин, окрім посилання на Закон №540-ІХ, які б створювали для нього перешкоди ддя звернення до суду в межах встановлено законом. Тому вважає, що суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв?язку зі спливом строку на звернення до суду з цим позовом.

Крім того, з вказаним рішенням суду не погодивсяАТ «Райффайзен Банк Аваль», та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2022 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити у зв?язку зі спливом строку позовної давності. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим, а також таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що сам факт запровадження карантину не свідчить про безумовне поновлення пропущеного процесуального строку без наведення заявником негативних обставин, які зумовлені карантинними обмеженнями і були перешкодою у вчиненні стороною процесуальних дій.

Відзиви на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні представник відповідача ОСОБА_1 та третьої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль», інші особи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи в судове засідання не з?явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 15 жовтня 1997 року виданого відділом приватизації житла Полтавського МВК, договору про поділ нерухомого майна (квартири), що є спільною сумісною власністю від 22 травня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В., договору дарування від 26 травня 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального Башинською Т.В. кв. АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2 .

06 червня 2007 року між «АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №001059/6561/331605 відповідно до умов якого даний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя «АТ «Райффайзен Банк Аваль», що витікають з кредитного договору № 014/6561/82/83189 від 05 червня 2007 року, а також додаткових угод до нього, за умовами якого іпотекодавець ОСОБА_2 зобов?язується перед іпотекодержателем повернути кредит до 05 червня 2021 року в розмірі 20000 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку, в розміри, строки та у випадках передбаченим кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.

Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_3 . Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 218000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Полтавської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 05 червня 2007 року №014/6561/82/83189 в сумі 105853,14 грн. Рішення набрало законної сили.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 17 червня 2016 року звернуто до примусового виконання рішення суду та станом на 18 березня 2021 року залишок заборгованості за виконавчим документом складає 79568 грн. 85 коп.

18 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинений виконавчий напис щодо звернення стягнення на кв. АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 ..

Згідно протоколу проведення електронних торгів № 511832 від 16.11.2020 року проведених Державним підприємством «Сетам», вказане майно реалізоване 16.11.2020 за ціною 510385 грн. Переможцем електронних торгів згідно протоколу проведення електронних торгів № 511832 від 16.11.2020 є ОСОБА_1 .

Відповідно до акту приватного виконавця про реалізацію предмету іпотеки від 26 листопада 2020 року, приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП № 6066062 з примусового виконання виконавчого напису № 549 від 18.06.2019 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. щодо звернення стягнення на чотирьох кімнатну квартиру загальною площею 62 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального Башинською Т.В. 26.05.2007 року за р. № 31336 та свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла Полтавського МВК 15.10.1997 р., договору про поділ нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 22.05.2007року за р.№ 3043 і зареєстрованим КП БТІ «Інвентаризатор» в реєстрову книгу під № 124/16885; реєстраційний № 18928236. Вищевказане майно є предметом Договору іпотеки, що посвідчений 05 червня 2007 року Кас?яненко Л.В. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу за реєстровим № 2914. Зазначене нерухоме майно перебуває в іпотеці ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Іпотекодавцем є ОСОБА_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 . Акт виданий на підставі протоколу проведення електронних торгів № 511832 від 16.11.2020 виданого Державним підприємством «Сетам»

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 січня 2022 року по цивільній справі № 552/1591/21 за позовом ОСОБА_2 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживачів позовні вимоги задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса, вчинений 18.06.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., зареєстрований в реєстрі за №549 про звернення стягнення на чотирьох кімнатну квартиру загальною площею 62,0 м.кв., яка розташована в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 26.05.2007 року за р.№3136 та свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла Полтавського МВК 15.10.1997 року, договору про поділ нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 22.05.2007 року за р.№3043 і зареєстрованих в КП БТІ «Інвентаризатор» в реєстрову книгу під №124/16885; реєстраційний №18928236. Рішення суду набрало законної сили.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу нерухомого майна на оспорюваних електронних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, тому суд дійшов висновку про недійсність електронних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого напису, що призвело до порушення майнових прав позивача.

Що стосується строку позовної давності, місцевий суд зазначив, що з огляду на встановлення карантину на всій території України з 12 березня 2020 року, вважається що строки позовної давності, закінчення яких припадало на період дії карантину, є продовженими, а тому суд дійшов висновку, що позивачем дотримано строк позовної давності, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Проте, повністю з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.4 статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК Українита іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Згідно зі статями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15;від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15 головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги.

Враховуючи те, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу нерухомого майна на оспорюваних електронних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, тому суд дійшов правильного висновку про недійсність електронних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого напису, що призвело до порушення майнових прав позивача.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд і у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 712/1317/14-ц (провадження № 61-22566св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 759/18852/14-ц (провадження № 61-21320св18), від 07 лютого 2019 року у справі № 522/1516/15-ц (провадження № 61-25870св18), від 03 липня 2019 року у справі № 372/4917/13 (провадження № 61-11606св18), від 19 серпня 2020 року у справі № 202/1698/17 (провадження № 61-6431св20).

Таким чином, в силу статей 203, 215 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість вимог позивача ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів з продажу чотирьох кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , а також виданих за результатами цих торгів: протоколу проведення електронних торгів № 511832 від 16 листопада 2020 року та акту приватного виконавця про реалізацію предмету іпотеки.

Крім того, вирішуючи питання про припинення права власності, набутого відповідачем ОСОБА_1 в результаті спірного правочину, суд правильно прийняв до уваги норми ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

В той же час, як убачається із матеріалів справи, що 24.05.2022 представником третьої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» Звєзділіна-Полішко А.Д. у відзиві на позовну заяву було заявлено про пропуск строку позовної давності (а.с. 89-91, Т.1). Так представник у відзиві зазначив, що позивачем пропущено строк звернення із даним позовом та не наведено жодних доказів поважності пропуску процесуальних строків.

Крім того, 04.08.2022 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Салашним М.О., також подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`зку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Відповідно до вимог ст. 48 ЗУ «Про іпотеку» як спеціальної норми, іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник електронного аукціону мають право протягом трьох місяців з дня проведення електронного аукціону мають право протягом трьох місяців з дня проведення електронного аукціону оскаржити його результати в суді за місцем знаходженням нерухомого майна.

Оскільки, електронні торги з реалізації даної квартири проведено 16.11.2020 року, то саме з цього моменту ОСОБА_2 мав термін три місяці, тобто до 15.02.2021 року для оскарження результатів електронного аукціону (торгів). Проте, позов подано до суду лише 14.02.2022 року , тобто через рік після спливу позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Тому позовна давність за вимогами позивача про оскарження результатів електронного аукціону (торгів) у цій справі є пропущеною, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Доводи позивача про те, що починаючи з 12 березня 2020 року на всій території України встановлений карантин, а тому вважається що строки позовної давності, закінчення яких припадало на період дії карантину, є продовженими, з якими погодився суд першої інстанції, є помилковими виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 3 натупного змісту:

«3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Законом України № 731-ІХ від 18 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в новій редакції, а саме: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Одночасно у пінкті 2 Прикінцевих та перехідних положень даного закону було встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Тобто, цим законом визначено термін дії процесуальних строків, які були продовжені у зв`язку з установленням карантину, лише до 06 серпня 2020 року, та вказано на право учасників судових розглядів на можливість поновлення вказаних строків за умови поважності причини їх пропуску та зумовлення їх обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, наведене свідчить про те, що з 06.08.2020 року суд може за заявою учасників справи поновити процесуальний строк як до запровадження, так і після закінчення карантину, якщо визнає причини такого пропуску поважними і такими, що зумовлені запровадженими обмеженнями. Сам факт запровадження карантину, автоматично не продовжує відповідні процесуальні строки, та не свідчить про безумовне поновлення пропущеного процесуального строку без наведення заявником негативних обставин, які зумовлені карантинними обмеженнямиі були перешкодою у вчиненні стороною процесуальних дій.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд і у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 737/771/20 (провадження № № 61-13219св21).

За таких обставин позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав. Заяви про поновлення строку позовної давності та доказів поважності причин пропуску позивачем не надано, а тому підлягають застосуванню наслідки пропуску строку звернення до суду.

Дійшовши вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача, суд першої інстанції помилково вказав про відсутність підстав для відмови у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, зазначивши, що починаючи з 12 березня 2020 року на всій території України уведено карантин, а тому вважається що строки позовної давності, закінчення яких припадало на період дії карантину, є продовженими.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, надавши їм належну правову оцінку, застосувавши норми матеріального, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2022 рокуз ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у зв?язку із закінченням строку позовної давності.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Так, при подачі апеляційних скарг ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен банк Аваль» сплачено по 15719,40 грн судового збору. Всього сплачено 31438,80 грн.

Оскільки вказаною постановою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, а тому з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 15719,40 грн, та на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 15719,40 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Салашного Михайла Олексійовича, представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» адвоката Гапона Олександра Яковича задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторії Вікторівни, треті особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівни про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав відмовити, у зв?язку із закінченням строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15719,40 (п`ятнадцять тисяч сімсот дев?ятнадцять гривень 40 копійок) грн судових витрат по сплаті судового збору при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» 15719,40 (п?ятнадцять тисяч сімсот дев?ятнадцять гривень 40 копійок) грн судових витрат по сплаті судового збору при розгляді справи у суді апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 14 березня 2023 року.

Головуючий суддя : ___________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ________________ О.Ю. Кузнєцова _______________ Л.М. Хіль