Ухвала

15 березня 2023 року

м. Київ

справа № 521/20920/16-ц

провадження № 61-2646св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного суду, в складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я., Сєвєрової Є. С., від 21 грудня 2021 року

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.

Позов мотивований тим, що із 17 серпня 1991 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають. Протягом останніх п`яти років однією сім`єю не проживають, шлюб носить формальний характер.

У період шлюбу він та ОСОБА_4 набули у власність дві квартири: однокімнатну АДРЕСА_1 та двокімнатну

АДРЕСА_2 .

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував, що квартира АДРЕСА_1 придбана ним для проживання його матері за грошові кошти, які були фактично подаровані його родиною після продажу квартири АДРЕСА_3 , що належала його матері, сестрі та племінниці в рівних частках.

В порядку поділу майна ОСОБА_1 просив суд:

- визнати за ним право особистої приватної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , придбану за кошти родини Копицьких;

- поділити в рівних частках між ним та ОСОБА_4 набуту за спільні кошти подружжя квартиру АДРЕСА_2 , визнавши за кожним з них право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Зустрічний позов мотивований тим, що обидві квартири (

АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) придбані нею та ОСОБА_1 за спільні кошти у період шлюбу.

Крім того, спільною сумісною власністю сторін також є земельна ділянка в

с. Кароліно-Бугаз (кадастровий номер :02:001:0100) та збудований на ній двоповерховий будинок загальною площею 218,9 кв. м.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_4 просила суд:

- визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири

АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири

АДРЕСА_2 ;

- визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки в

с. Кароліно-Бугаз Одеської області (кадастровий номер :02:001:0100) та на 1/2 частину житлового будинку, розташованого на вказаній земельній ділянці.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задоволено частково.

Визнано спадковим майном ОСОБА_1 , померлого

ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні об`єкти нерухомого майна:

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0600 га, розташованої у

СК «Кароліно», ділянка № НОМЕР_1 , с. Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (кадастровий номер :02:001:0100);

- 1/2 частини садового (дачного) будинку літ. «А», розташованого у садовому товаристві «Кароліно», ділянка № НОМЕР_1 , с. Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області, загальною площею 218,1 кв. м, житловою - 29,3 кв. м, з навісом -а, басейном - Б, та спорудами № 1-3, збудованого за час шлюбу з ОСОБА_4 , але прийнятого в експлуатацію.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на наступні об`єкти нерухомого майна:

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на вказану частку майна;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , припинивши право власності ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на вказану частку майна;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0600 га, розташованої у АДРЕСА_4 (кадастровий номер :02:001:0100), припинивши право власності ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на вказану частку майна;

- 1/2 частину садового (дачного) будинку літ. «А», розташованого у садовому товаристві «Кароліно», ділянка № НОМЕР_1 , с. Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області, загальною площею 218,1 кв. м, житловою - 29,3 кв. м, з навісом -а, басейном - Б, та спорудами № 1-3, збудованого за час шлюбу з ОСОБА_1 , але прийнятого в експлуатацію.

Суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги щодо поділу квартири

АДРЕСА_2 , врахував, що спір відносно вказаного нерухомого майна та його належності до спільної сумісної власності подружжя фактично відсутній.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання квартири

АДРЕСА_1 особистою приватною власністю, районний суд виходив з недоведеності того, що вказана квартира була придбана саме за грошові кошти, отримані родичами ОСОБА_1 , від продажу іншої нерухомості. Крім того, суд врахував, що у первинній редакції поданої позовної заяви ОСОБА_1 не заперечував, що вказаний об`єкт є спільним майном сторін.

Здійснюючи поділ садового (дачного) будинку літ. «А», розташованого у садовому товаристві « Кароліно », суд встановив, що спірний будинок, право власності на який не зареєстровано, був побудований під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в шлюбі. Доказів на спростування презумпції спільності права власності подружжя матеріали справи не містять. При цьому суд врахував, що вказаний садовий (дачний) будинок експлуатувався та експлуатується за своїм функціональним призначенням, а право власності на нього може бути безперешкодно оформлено.

Врахувавши, що у кожного з подружжя, який має частку у спільно набутому будинку, відповідно до статті 377 ЦК України, статті 120 ЗК України у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0600 га, розташованої у СК «Кароліно», ділянка № НОМЕР_1 , с. Кароліно-Бугаз Кароліно-Бугазської сільської Ради Овідіопольського району Одеської області (кадастровий номер :02:001:0100).

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року апеляційні скарги правонаступників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2019 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , задоволено частково.

Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 :

- квартиру АДРЕСА_1 , набуту

ОСОБА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_2 , набуту ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на:

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнано, що частка ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільному майні подружжя становила:

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

У задоволенні позову ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання квартири АДРЕСА_1 особистою приватною власністю відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про поділ як спільного майна подружжя земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер :02:001:0100, цільове призначення «для ведення садівництва», розташованої в АДРЕСА_4 , та незавершеного будівництвом і не прийнятого до експлуатації садового (дачного) будинку, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :02:001:0100 в

АДРЕСА_4 відмовлено.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про те, що квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 є об`єктами спільної сумісної власності подружжя

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , апеляційний суд вказав про необхідність застосування до спірних правовідносин положень КпШС України, який був чинним на момент набуття ОСОБА_1 вказаної нерухомості у власність.

Вирішуючи питання щодо поділу будівлі, яка знаходиться на земельній ділянці АДРЕСА_4 , суд врахував, що вказаний об`єкт з огляду на цільове призначення земельної ділянки, на якій він розташований (для ведення садівництва), як садовий (дачний будинок) (новостворене нерухоме майно) не прийнятий до експлуатації, право власності на нього в установленому законом порядку не зареєстровано. Наявний у справі технічний паспорт на вказану нерухомість не є документом, який посвідчує законність будівництва, його завершення, готовність до експлуатації або право власності. Матеріали справи не містять будь-яких документів, які б стосувались будівництва будівель, споруд, тощо на земельній ділянці АДРЕСА_4 (дані про забудовника, проектна документації, дозвільна документація про початок будівництва, декларація про об`єкт, декларація про готовність об`єкта до експлуатації тощо). Відсутність вказаних відомостей позбавляє можливості визначити належність спірної нерухомості до «об`єкта незавершеного будівництва» чи «об`єкта самочинного будівництва», і як наслідок, вирішити питання щодо його поділу.

Земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер :02:001:0100, цільове призначення «для ведення садівництва», розташована в АДРЕСА_4 , яка була набута ОСОБА_1 30 березня 2005 року в порядку приватизації, апеляційний суд відповідно до пункту 5 частини першої статті 57 СК України вважав особистою приватною власністю останнього.

15 лютого 2022 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови в поділі садового (дачного) будинку і земельної ділянки в с. Кароліно-Бугаз Одеської області та ухвалити в цій частині нове судове рішення про визнання за нею та ОСОБА_5 права власності по 1/2 частині за кожним на вказане майно.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2022 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано її матеріали із районного суду.

У липні 2022 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 24 січня 2023 року, у зв`язку із відрядженням судді Усика Г. І. до Вищої ради правосуддя, суддею-доповідачем у справі визначено суддю Шиповича В. В.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2023 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 511/2303/19 за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання нерухомого майна об`єктом спільної власності подружжя, визнання права власності та поділ майна.

Направляючи справу № 511/2303/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів звертала увагу на неоднозначне застосування норм матеріального права при вирішенні спорів про визнання права спільної власності подружжя на об`єкт самочинного будівництва та його поділ. Враховуючи баланс прав та інтересів співвласників, з метою формування сталої судової практики у спірних правовідносинах колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування статей 328, 331, 376 ЦК України, викладених у постанові Верховного Суду України

від 18 листопада 2015 року у справі № 6-338цс15, і визнати наявність у подружжя права на визнання у судовому порядку права власності на самочинно побудований, реконструйований об`єкт нерухомого майна (а не матеріали й конструкції, з яких він побудований і перелік яких точно встановити достатньо складно), який знаходиться на земельній ділянці, що належить на праві власності чи користування (оренди) подружжю (одному з них), та відповідає містобудівній документації, цільовому призначенню земельної ділянки і вимогам щодо надійної й безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкту, з подальшим прийняттям в експлуатацію у передбаченому чинним законодавством порядку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 липня 2022 року справу

№ 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22) прийнято до розгляду, однак станом на 15 березня 2023 року не розглянуто.

Судове рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Оскільки справу № 511/2303/19 у подібних правовідносинах передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №521/20920/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14

частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 521/20920/16-ц до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22).

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович