Справа №705/1764/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі судового засідання Прокопенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування зазначивши наступне.

До органу опіки і піклування райдержадміністрації надійшли документи щодо позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, який злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

З пояснень та документів встановлено, що малолітній син ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_1 , яка належним чином піклується про сина, бере активну участь у житті дитини та школи. Навчається у Берестівецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2 . З моменту розлучення (заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.11.2011 року справа № 2-1680/11) з сином не спілкується, матеріально не утримує.

Із пояснень матері, ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_2 впродовж 10 років не приїздив до дитини, не телефонує, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його вихованням, не вітає з днем народження. Малолітній ОСОБА_1 не знає свого батька, ніколи його не бачив. Крім того, той з батьків, хто проживає окремо, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину. ОСОБА_3 неодноразово зверталася до ОСОБА_2 про надання коштів на лікування та оздоровлення, проте батько дитини їх не надавав.

Крім того, батько ОСОБА_2 , має заборгованість по сплаті аліментів.

Згідно довідки Берестівецького дошкільного навчального закладу «Яблунька» Уманського району Черкаської області вбачається факт невиконання батьком обов`язків по вихованню сина, так як за час відвідування малолітнім закладу з 08.07.2013 року по 30.08.2017 року батько ОСОБА_2 , участі у вихованні дитини не приймав.

Із довідок Берестівецького навчального закладу встановлено, що за час навчання дитини у закладі, батька ОСОБА_2 жодного разу не бачили, життям сина не цікавився, ніколи дитину не відвідував за місцем проживання.

Працівниками служби у справах дітей проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_1 , з якої встановлено, що він практично не пам`ятає свого батька, ніколи з ним не бачився та не спілкувався.

Сусіди підтверджують факт того, що батько ОСОБА_2 за місцем проживання малолітнього не бачили упродовж 10 років.

На засідання комісій з питань захисту прав дитини Уманської райдержадміністрації на які виносилося питання про доцільність позбавлення його батьківських прав ОСОБА_1 не з`являвся.

Довідками Берестівецької сільської ради підтверджується факт невиконання батьком ОСОБА_2 батьківських обов`язків, а саме, що останні 10 років вихованням малолітнього займається мати, ОСОБА_3 , яка створила належні умови для проживання дитини. Малолітній має окрему кімнату, де є все необхідне для розвитку дитини.

Із довідок КНП «Уманський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» встановлено, що з моменту народження малолітнього за медичною допомогою заклад дитина зверталася у супроводі матері. За час нагляду за дитиною, батько ОСОБА_2 , жодного разу не звертався.

Працівники служби у справах дітей неодноразово на протязі чотирьох місяців телефонували до ОСОБА_2 , проте, на дзвінки не відповідали. Намагалися запросити батька на засідання комісії з питань захисту прав дітей через працівників Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області. Проте їм повідомили, що його немає на місці. Тому комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації прийнято рішення від 13.03.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 01.10.2019 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 6515,67 грн.

Діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_1 орган опіки і піклування Уманської райдержадміністрації вбачає за доцільне порушити клопотання перед Уманським міськрайонним судом про позбавлення батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просять суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментах на утримання сина в розмірі 6515,67 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд розгляд справи проводити у відсутність представника органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина підтримують, від позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментах - відмовляються. У наданій відповіді на відзив позовні вимоги підтримують та вказують про те, що дійсно, малолітній ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 в с. Берестівець Уманського району, хлопчик відвідував Берестівецький дошкільний заклад, навчався у Берестівецькій загальноосвітній школі і батька дитини у вказаних навчальних закладах жодного разу ніхто не бачив.

Працівниками служби у справах дітей проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_1 , з якої встановлено, що він практично не пам`ятає свого батька, ніколи з ним не бачився та не спілкувався.

Також з моменту отримання позовної заяви, де вказані реквізити навчання та проживання дитини, відповідач так і не спромігся відвідати малолітнього та поспілкуватися з ним. Чи принаймні, познайомитися, що підтверджує факт небажання батька брати участь у вихованні сина, хоча має досвід у вихованні дитини від іншого шлюбу.

Вважають, що відповідач свою провину по несплаті аліментів перекладає на ТОВ МТК «Максімед», де працює, але ж сплата аліментів можлива, як у примусовому порядку, так і за власним бажанням. Проте відповідач не цікавиться утриманням дитини, що і призвело до такої заборгованості. Лише дізнавшись про таку заборгованість, отримавши позовну заяву по вказаній справі, відповідача почав погашати заборгованість.

Крім того, на засідання комісій з питань захисту прав дитини Уманської райдержадміністрації, на які виносилося питання про доцільність позбавлення його батьківських прав, ОСОБА_2 не з`явився. Працівники служби у справах дітей неодноразово телефонували до Кузьминогребельської сільської ради Христинівського району Черкаської області (де проживає відповідач і його батьки) та просили сільського голову повідомити про чергове засідання комісії з питань захисту прав дитини (починаючи з січня 2020 року).

Усі вказані факти, на думку представника позивача, підтверджують небажання відповідача виконувати свої батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_1 , а тому наполягають на позбавленні відповідача батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у визначеному законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв. Раніше до суду направив відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позов є безпідставним та просить суд відмовити у задоволенні позову, в обґрунтування зазначивши наступне.

Він після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 намагався підтримувати контакти з сином ОСОБА_4 , неодноразово телефонував до позивача щоб помиритися, просив зустрічі з сином, однак вона кожного разу відмовляла у такому побаченні, а потім заявила, що відповідач зовсім не телефонував і трубки від нього більше не брала.

Згодом він створив іншу сім`ю, у якій народилася друга дитина. Він змушений був працювати на підприємстві, яке знаходиться далеко від дому, через що фактичний зв`язок з дитиною був втрачений.

Вказує, що бажає приймати участь у вихованні дитини. Про те, що стало питання про позбавлення його батьківських прав йому жодного разу не повідомляли. Заборгованість зі сплати аліментів виникла, на його думку, у зв`язку з помилкою бухгалтерії, оскільки виконавчий лист був направлений за місцем його роботи і стягнення відбувалося без його відома. Станом на 01.09.2020 року розмір заборгованості з виплати аліментів зменшився і складає 5274,09 грн. Із його заробітку продовжують стягуватися кошти і зазначає, що погашення заборгованості відбудеться у найкоротший стан.

Він постійно проживає і зареєстрований в с. Христинівка, а в с. Кузьмина Гребля проживає його мати, якій і були надіслані позовна заява з додатками. Копію вказаних документів він отримав 16.09.2020 року і одразу направив до суду цей відзив, тому вважає, що строк для надання відзиву визначений ухвалою суду ним не пропущено.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, у відсутність сторін по справі, які повідомлені у визначеному законом порядку.

Суд, врахувавши позицію сторін у справі, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Христинівською сільською радою Христинівського району Черкаської області, актовий запис про народження № 17.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2011 року, яке вступило в законну силу 29.11.2011 року.

У відповідності до висновку органу опіки і піклування Уманської райдержадміністрації, складеного 13.03.2020 року, до вказаного органу надійшли документи щодо позбавлення батьківських прав батька малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як такого, який злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

З пояснень матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та документів поданих нею, встановлено, що малолітній син ОСОБА_1 проживає разом з нею по АДРЕСА_1 . Навчається у Берестівецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса станом на час складання вказаного висновку) зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Із довідок Берестівецького дошкільного навчального закладу «Яблунька», Берестівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області встановлено, що за час перебування дитини в навчально-виховних закладах батька, ОСОБА_2 , жодного разу не бачили, життям сина не цікавився.

Працівниками служби у справах дітей проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_1 , з якої встановлено, що він практично не пам`ятає свого батька, ніколи з ним не бачився та не спілкувався.

На засіданні комісій з питань захисту прав дитини Уманської райдержадміністрації на які виносилося питання про доцільність позбавлення його батьківських прав ОСОБА_2 не з`являвся.

У зв`язку із зазначеним, керуючись ст. 164 СК України, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , орган опіки і піклування Уманської райдержадміністрації вбачає за доцільне порушити клопотання перед судом про позбавлення батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його малолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Комісією у складі представників Паланської сільської ради та ССД Уманської райдержадміністрації проведено перевірку умов проживання ОСОБА_3 , та в ході якої встановлено, що остання проживає у будинку своєї матері. Стан будівлі добрий, будинок газифіковано, підведено водопостачання. У будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 , її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати ОСОБА_6 та вітчим ОСОБА_7 .

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, діти доглянуті, охайні. ОСОБА_3 неодноразово працювала на тимчасових роботах сільської ради, до роботи відноситься відповідально та добросовісно, веде домашнє господарство, алкогольними напоями не зловживає, скарг від жителів села не надходило. Також в ході здійснення обстеження встановлено, що ОСОБА_8 дійсно у вказаному будинковолодінні не проживає та участі у вихованні сина не бере. Зазначене підтверджується актами складеними 13.03.2020 та 25.03.2020 року, засвідченими старостою села Берестівець та довідкою-характеристикою Паланської сільської ради с. Берестівець.

У відповідності до довідки Берестівецького дошкільного навчального закладу «Яблунька» Уманського району Черкаської області, ОСОБА_1 відвідував різновікову групу Берестівецького ДНЗ «Яблунька» з 08.07.2013 року по 30.08.2017 року. За час перебування в ДНЗ батько участі у вихованні дитини не приймав.

Згідно характеристики на учня Берестівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 , 2010 року народження, який навчався з 1 по 3 клас у цьому навчальному закладі та за період навчання зарекомендував себе з позитивної сторони, є вихованим, розумним, чемним, доброзичливим, користується авторитетом в колективі, бере активну участь у житті школи тощо. Мама ОСОБА_3 цікавиться навчанням сина та відповідально ставиться до його виховання. Викликається на прохання класного керівника, регулярно відвідує школу.

Згідно довідки Берестівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 участі у вихованні сина не приймав, не відвідував батьківські збори та шкільні свята, поведінкою та навчанням сина не цікавиться.

Крім того, у відповідності до довідки фельдшера ФП села Берестівець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у ФП села Берестівець, на медичні огляди дитину завжди приводить мати ОСОБА_3 , іноді бабуся ОСОБА_6 . Дитина завжди доглянута, отримує своєчасно медичні щеплення, ніякого зауваження щодо фізичного стану хлопчика не було.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів, наданого Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, станом на 01.10.2019 року у останнього наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 6515,67 грн. У відповідності до вказаного розрахунку відрахування нарахованих відповідачу аліментів здійснювалося регулярно, але не завжди нараховані суми відповідали сумам сплачених коштів.

Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Позбавлення особи батьківських прав є винятковою мірою, що тягне за собою відповідно до ст. 166 СК України надзвичайні правові наслідки як для батьків, так і для дітей.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц.

Згідно з ч.1 ст. 18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку.

В усіх діях щодо дітей суди, адміністративні чи законодавчі органи, повинні першочергово приділяти увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України», «М.С. проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

При вирішенні судом вимог позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батьків до дітей, бажання спілкуватися і брати участь у їх вихованні.

Викладені вище фактичні обставини свідчать про те, що відповідач не бажає приділяти своєму сину увагу, спілкуватися з ним, брати участь в його вихованні, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Дійсно, з відповідача стягуються аліменти на утримання ОСОБА_1 , але добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, та такі відрахування здійснюються бухгалтерією за місцем роботи відповідача. Крім того, відповідач взагалі не цікавиться життям дитини. У своєму відзиві відповідач зазначає, що зустрітися з сином йому перешкоджала його колишня дружина - мати дитини ОСОБА_3 , але в підтвердження вказаного ніяких доказів не надає. До відзиву відповідачем лише надано характеристики його особи, довідки про місце його реєстрації, а також ряд розрахунків заборгованості по сплаті аліментів, які не можуть підтвердити того факту, що батько намагався, через певні перешкоди, проявляти інтерес до свого сина. Оскільки згідно наданих довідок дошкільного та шкільного закладів, а також письмових пояснень матері дитини, самої дитини, класного керівника, за період навчання та перебування у дитячому садочку, батько дитини жодного разу не приходив до свого сина, не намагався з ним зустрітися, не ходив до вихователів та вчителів поцікавитися життям, навчанням чи вихованням сина, не звертався до органу опіки та піклування з приводу чинення йому перешкод та визначенням днів побачення з сином. Крім цього, після звернення органу опіки та піклування до суду з даним позовом та отримання відповідачем матеріалів позовної заяви останній не змінив свою поведінку та ставлення до дитини, не вчиняв будь-яких активних дій, які б свідчили про намагання спілкуватися з сином і брати участь у його вихованні, тобто можна стверджувати, що він свідомо, умисно нехтує своїми батьківськими обов`язками.

При визначенні найкращих інтересів дітей в кожній справі необхідно враховувати наступне: інтересам дітей найкраще відповідає збереження її зв`язку із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності їх вини.

Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК України, Закону України «Про охорону дитинства», а також практики Європейського суду з прав людини, суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та невиконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.

Судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено сукупністю належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які могли б бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитин.

У зв`язку із зазначеним, а також врахувавши позицію відповідача щодо відношення до сина та інші встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач внаслідок своєї винної поведінки дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вказує на порушення прав дитини, а тому суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 і таке рішення буде відповідати інтересам дитини, сприятиме його розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги Органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 було задоволено, і при зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164, 165 СК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (рнокпп НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 13.03.2023.

Суддя: Р. В. Піньковський