Справа № 199/411/23
Провадження № 2-н/202/247/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

22 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Марченко Н.Ю., ознайомившись із матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулося і січні 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу.

В своїй заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ, що постачається за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023 року зазначену цивільну справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за зареєстрованим місцем проживання боржника: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про можливість видачі судового наказу, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Правила загальної підсудності застосовуються до всіх справ позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК України встановлює інший вид підсудності.

Частиною 1 статті 30 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року по справі № 911/2390/18 вказала, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Так, Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно необов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України».

Крім того, Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 було викладено позицію, згідно з якою позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Крім того, відповідно частини 8 статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

У даному випадку предметом заяви про видачу судового наказу є стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Правовідносини між сторонами стосуються постачання та споживання природного газу за адресою: м. Дніпро, вул. Покришкіна, 6, що територіально знаходиться в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра.

Тому зазначена справа не підсудна Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 9 частини 1 статті 165 ЦПК України подання заяви з порушенням правил підсудності є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відтак підстави для видачі судового наказу Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська відсутні.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищенаведене, заяву про видачу судового наказу слід направити для розгляду до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

При цьому суд відзначає, що в даному конкретному випадку між судами немає спору про підсудність, оскільки справа була направлена до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за зареєстрованим місцем проживання боржника, в той час як в разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Керуючись ст. ст. 28, 30, 31, 162 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ направити до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко