КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: №366/110/21
номер провадження №22-ц/824/397/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

секретаря Рагушіна І.В.

за участю:

представник позивача Кизенко Д.О.

третіх осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , на рішення Іванківського районного суду Київської області від 08 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Іванківського районного суду Київської області Гончарука О.П.,

у цивільній справі № 366/110/21 за позовом ОСОБА_3 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання не чинним, протиправним, незаконним та скасування рішення Оранської сільської ради,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, в якому з урахуванням зміни предмету позову просила:

1. визнати нечинним, протиправним, незаконним та скасувати рішення Оранської сільської ради Іванківського району Київської області від 25 вересня 2020 року №VII-82/555 про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,1200 га в межах населеного пункту з земель комунальної власності, що розташована за адресою: с.Степанівка Іванківського району Київської області;

2. визнати нечинним, протиправним, незаконним та скасувати рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 27 січня 2021 року №VIII-3/117 наступного змісту:

- затвердити розроблений ФОП ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с.Степанівка, Іванківського району, Київської області.

- передати у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1003 га кадастровий номер :01:003:0010, що розташована с.Степанівка, Іванківського району, Київської області.

- рекомендувати ОСОБА_4 здійснити реєстрацію речового права на земельну ділянку.

- контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію селищної ради з питань агропромислового розвитку, земельних відносин, екології та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

3. визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Пристоличної сільської ради Київської області Тимошенко О.О., індексний номер 57341770 від 29 березня 2021року про державну реєстрацію права вланості на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0010 зо ОСОБА_4 .

4. визнати договір купівлі - продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010, серія та номер 437, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталією Михайлівною недійсним.

5. визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталією Михайлівною від 14 червня 2021р. про державну реєстрацію права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0010, індексний номер 58726771;

6. визнати нечинним, протиправним, незаконним та скасувати рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 19лютого 2021 року №VIII-4/218, наступного змісту:

- надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за дресою: АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності.

- гр. ОСОБА_1 замовити розробку проекту землеустрою у суб`єктів господарювання, які є виконавцем робіт із землеустрою згідно чинним законодавством України.

- контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань агропромислового розвитку, земельних відносин екології та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.ж

7. визнати нечинним, протиправним, незаконним та скасувати рішення Іванківської селищної ради VIIскликання від 25 червня 2021 року, №VIII- 9/883, у резолютивній частині якого зазначено наступне:

«1. Затвердити розроблений ФОП ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянина ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою:вулиця_______ ,с. Степанівка Іванківського району Київської області.

2. передати у власність громадянина ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2809 га кадастровий номер_________, що розташована за задресою: АДРЕСА_1 .

3. рекомендувати громадянину ОСОБА_1 здійснити реєстрацію речового права на земельну ділянку.

4. контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань агропромислового розвитку, земельних відносин, екології та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 серпня 2020 року рішенням сесії Оранської сільської ради Іванківського району Київської області їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га в межах населеного пункту з земель комунальної власності, що розташована в с. Степанівка Іванківського району Київської області. У зв'язку з чим вона замовила розроблення проекту землеустрою, який був погоджено у встановленому законом порядку. Та під час присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці їй стало відомо, що сформована земельна ділянка у проекті землеустрою, співпадає з площею на 28,18 % із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0010. Пізніше їй стало відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0010 була сформована на підставі проекту землеустрою, розробленого відповідно до рішення сесії Оранської сільської ради Іванківського району Київської області від 25 вересня 2020 року ОСОБА_4 ..

Таким чином, земельна ділянка, відведенням якої займається ОСОБА_4 перебуває в межах земельної ділянки, відведенням і набуттям у власність якої займалася позивач, та земельна ділянка ОСОБА_4 була відведена на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке було прийняте значно пізніше ніж рішення Оранівської сільської ради в інтересах ОСОБА_3 , що суттєво порушує право ОСОБА_7 на отримання у власність земельної ділянки.

Крім того в ході розгляду справи їй стало відомо, що в територіальних межах земельної ділянки відносно якої нею було замовлено і розроблено проект землеустрою була оформлена ще одна земельна ділянка площею 0,2809 га з кадастровим номером :01:003:0012 на ім`я ОСОБА_1 у відповідності до рішення Іванківської селищної Ради Вишгородського району Київської області від 19 лютого 2021 року № У111-4/218. Крім того земельна ділянка для ОСОБА_1 була відведена на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке було прийнято значно пізніше ніж рішення Оранівської сільської Ради в інтересах ОСОБА_3 .

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 08 лютого 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила суд рішення скасувати та ухвалити нове, за яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що земельна ділянка відведенням якої займається ОСОБА_4 перебуває в межах земельної ділянки, відведенням і набуттям якої займається ОСОБА_3 . При цьому, земельна ділянка для ОСОБА_4 була відведена на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке було прийнято значно пізніше ніж рішення Оранівської сільської Ради в інтересах ОСОБА_3 . Крім того, щодо земельної ділянки в межах якої відведенням та набуттям у власність займається ОСОБА_3 була також надано дозвіл на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 . Відповідне рішення органу місцевого самоврядування в інтересах ОСОБА_1 було прийняте значно пізніше. Також, звертала увагу на ту обставину, що на момент прийняття рішення від 19 лютого 2021 року, №VIII-4/218 Іванківська селищна Рада Вишгородського району Київської області, щодо надання дозволу на розробку землеустрою ОСОБА_1 , була поінформована про конфліктну ситуацію, яка виникла між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з приводу оформлення земельної ділянки. Зазначаючи, що під час погодження меж земельної ділянки, у відведенні якої зацікавлений позивач, 03 вересня 2020 року ОСОБА_4 відмовився від підписання вказаного акту, а вже 25 вересня 2020 року в інтересах ОСОБА_4 . Оранівською сільською радою було прийняте рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою і це всупереч тому, що з графічних матеріалів наданих до заяви ОСОБА_3 вбачається факт «накладання меж земельної ділянки», відведенням якої значно пізніше почав займатися ОСОБА_4 , який також до своєї заяви повинен був надати відповідні графічні матеріали.

30 листопада 2022 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та просила залишити його без змін.

ОСОБА_4 надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У своєму відзиві Іванківська селищна рада просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Також до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_2 , в якому третя особа просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

ОСОБА_4 до початку розгляду справи подав до суду клопотання в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін та розглядати справу за його відсутності.

Представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області до початку розгляду справи подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з'явилися, в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає, виходячи з наступного.

За матеріалами справи вбачається, що Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області було прийнято рішення від 11 грудня 2020 року № VIII-1/17 «Про початок реорганізації сільських рад Іванківського району шляхом приєднання до Іванківської селищної ради», як правонаступника всього майна, прав та обов`язків сільських рад Іванківського району Київської області.

Рішенням сесії Оранської сільської ради Іванківського району Київської області № VII-80/546 від 14 серпня 2020 року надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га в межах населеного пункту з земель комунальної власності, що розташована за адресою: с. Степанівка Іванківського району Київської області.

На підставі вказаного рішення, позивач замовила та розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Актом від 03 вересня 2020 року відповідно до вимог п. «б» ч.2 ст.198 ЗК України погоджено межі земельної ділянки з власниками ОСОБА_9 . Власник суміжних земельних ділянок :01:003:0003 і :01:003:0004 ОСОБА_10 , якому запропоновано погодити межі проектованої земельної ділянки, не зрозумів цієї пропозиції і не відреагував на неї належним чином через похилий вік (старший за 90 років). Місцезнаходження власника земельної ділянки :01:003:0005 ОСОБА_11 невідоме, земельна ділянка не впорядкована.

Рішенням № РВ-020 від 29 грудня 2020 року державним кадастровим реєстратором відділу у Катеринопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області розглянуто заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 24 грудня 2020 року (реєстраційний номер ЗВ-020) разом з доданими до неї документами та відповідно по порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа. Площа співпадає з ділянкою :01:003:0010, на 22,818 %

Рішенням Оранської сільської ради Іванківського району Київської області № VII-82/555 від 25 вересня 2020 року надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,1200 га в межах населеного пункту з земель комунальної власності, що розташована за адресою: с.Степанівка Іванківського району Київської області (а.с.27).

Рішенням Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №VIII-3/117 від 27січня 2021 року затверджено розроблений ФОП ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Степанівка, Іванківського району, Київської області. Передано у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1003 га кадастровий номер :01:003:0010, що розташована за адресою: с.Степанівка, Іванківського району, Київської області. Рекомендовано гр. ОСОБА_4 здійснити реєстрацію речового права земельної ділянки.

На підставі рішення за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1003 га кадастровий номер :01:003:0010, що розташована за адресою: с. Степанівка, Іванківського району, Київської області - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 5734170 від 29 березня 2021 року.

Після реєстрації права власності на зазначену вище земельну ділянку ОСОБА_4 14 червня 2021 року уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки, покупцем за яким була його донька - ОСОБА_2 .

В подальшому позивачу з інформації, що міститься у Публічній кадастровій карті, стало відомо про факт, що в територіальних межах земельної ділянки відносно якої нею було замовлено та розроблено проект землеустрою була сформована ще одна земельна ділянка площею 0,2809 га, кадастровий номер :01:003:0012.

Згодом ОСОБА_3 для з`ясування обставин щодо сформованої ще однієї земельної ділянки звернулася з запитом до Іванківської селищної ради.

Листом від 08 червня 2021 року №02-74-19 Іванківська селищна рада надала копію рішення прийнятого Іваніківською селищною радою Вишгородського району Київської області від 19 лютого 2021 року №VIII-4/218, яким громадянці ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовно площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності.

Земельна ділянка, відведенням якої займається ОСОБА_1 перебуває в межах земельної ділянки, відведенням і набуттям у власність якої займається ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції з урахуванням положень ст. ст. 121,123 ЗК України виходив з того, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого заявником клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Законодавцем передбачені вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Такої підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі ч.7 ст.118 ЗК України не передбачено.

Відтак, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги в частині того що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги те, що орган місцевого самоврядування, надаючи дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, бере на себе зобов`язання у майбутньому передати дану земельну ділянку у власність, затвердивши даний проект землеустрою, при чому надання такого дозволу декільком особам, має негативний вплив на їх права, що призводить до їх порушення, на думку колегії суддів не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Так як відповідно до п.б) ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За змістом ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п.«г» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені положеннями ст.ст.118, 122, 123 ЗК України.

Відповідно ч.1 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

Відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України ( правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року справі № 21-358а13 та в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17).

Відповідно до ст.118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до ст.118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17).

Крім того, діючі норми ЗК України не мають такого визначення, як перебування земельної ділянки у стані "відведення" та не передбачають відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку із наданням такого дозволу іншій особі (правовий висновок Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17).

Колегія суддів вважає, що не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду справи і доводи скаржника про те, що оспорювані рішення відповідача створюють умови правової невизначеності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст.ст. 118, 122, 123 ЗК України, статтями 26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 34 ч.1 ст.26 зазначеного Закону передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.59 Закону, рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Суд, під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності свого рішення.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно вказав на те, що оскаржуване рішення містить повний аналізу обставин, з`ясування яких є необхідним і важливим при розгляді питання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та в подальшому дотриманню усіх умов, передбачених нормами ст.118 ЗК України, для прийняття рішення про надання позивачу відповідного дозволу.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про наявність у неї переваги на отримання земельної ділянки у власність, так як питання передачі земельної ділянки у власність (користування) є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень, в які суд не може втручатися.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст.12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення,з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу) відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 08 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: