справа № 753/114/22
головуючий у суді І інстанції Трусова Т.О.
провадження № 22-ц/824/2540/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 161 000 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Ухвала мотивована тим, що позивач у судові засідання призначені на 07 червня 2022 року та 20 вересня 2022 року не з`явився, заяв про розгляд справи у відсутність сторони позивача до суду не надходило.

У зв`язку з повторністю неявки позивача на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України позов залишено без розгляду.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн, посилаючись на подачу позивачем позовної заяви яка необґрунтована належними та допустимими доказами, а також характер поведінки, а саме: бездіяльності позивача, що на думку суду першої інстанції свідчить про недобросовісність використовування позивачем своїх процесуальних прав та зловживання ними.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалою від 18 січня 2022 року суд першої інстанції відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання 28 березня 2022 року.

У судове засідання 28 березня 2022 року учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим та з огляду на діючий в Україні режим воєнного стану суд відклав розгляд справи на 07 червня 2022 року.

У зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України та у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, з метою уникнення небезпеки життю та здоров`я своєї сім`ї, позивач ОСОБА_1 із сім`єю покинув територію України та перебуває за кордоном з 26 березня 2022 року.

Отже, у позивача була відсутня можливість прибути у судові засідання з розгляду указаної судової справи, що не можна розцінювати, як зловживання процесуальними правами.

Відомостей про вручення позивачу судових повісток-повідомлень про розгляд справи, призначений на 28 березня 2022 року та на 07 червня 2022 року матеріали справи не містять, оскільки позивач їх не отримував.

Посилаючись на висновки, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, справа № 461/10610/13-ц, провадження № 14-108цс19, відповідно до яких повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування про час і місце розгляду справи, позивач зазначає, що 20 вересня 2022 року була перша його неявка у судове засідання, про яке він був повідомленим належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Соколова В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що позивач мав достатньо часу та можливостей для відслідковування ходу справи та заявлення клопотання про розгляд справи за його відсутності, надання іншої адреси для надсилання кореспонденції.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Боліщука Р.А. до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання, яке призначене на 15 березня 2023 року, на іншу дату у зв`язку з тим, що він прийматиме участь у розгляді іншої судової справи, яка розглядається Печерським районним судом міста Києва о 10:30 год.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки до клопотання представника позивача не надано жодного доказу, який би підтверджував поважність причин для перенесення розгляду справи, які зазначені у клопотанні, тому за наявності доказів про належне повідомлення позивача, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не з`явилися у судові засідання, призначені на 07 червня 2022 року та 20 вересня 2022 року, без поважних причин.

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 частини 2 цієї статі, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 325/218/21-ц (провадження 61-4672св22).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина 2 статті 211 ЦПК України).

Відповідно до частини 5, пункту 2 частини 7, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини 8 статті 128 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Отже, суд зобов`язаний відповідним чином реагувати на недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду в разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності (неповажності) причин неявки позивача до суду залежно від того, яка це неявка: перша чи повторна. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21).

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у справі.

Судова повістка про день, час та місце розгляду справи судом першої інстанції призначений на 07 червня 2022 року надіслана на зазначену позивачем адресу, повернута до суду з відміткою від 12 травня 2022 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 38-39), що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток.

У зв`язку із неявкою сторін розгляд справи призначений на 07 червня 2022 року відкладено на 20 вересня 2022 року.

Судова повістка про день, час та місце розгляду справи судом першої інстанції призначений на 20 вересня 2022 року надіслана на зазначену позивачем адресу та отримана ним 13 вересня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 44).

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, не з`явився у судові засідання, призначені на 07 червня 2022 року та 20 вересня 2022 року, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Законних підстав для відкладення розгляду справи у суду першої інстанції не було.

Суд першої інстанції надав належну оцінку поведінці позивача, вжив усіх необхідних заходів для надання позивачу достатніх можливостей для викладення своєї позиції з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.

Щодо стягнення судом першої інстанції з позивача на користь відповідача судових витрат на правову допомогу, то апеляційна скарга не містить доводів на обґрунтування неправильності висновків суду першої інстанції у цій частині, тому апеляційний суд, переглядаючи справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення оскаржуваної ухвалу суду першої інстанції без змін у цій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на спростовують правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи - частина 1 статті 133 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалася відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору про надання юридичних послуг від 31 грудня 2021 року, укладеного з адвокатом Соколовим В.В.

На підтвердження сплати за послуги адвоката за супровід в апеляційній інстанції 3 000 грн ОСОБА_2 надано копії рахунку на оплату та квитанцію від 12 березня 2023 року про сплату на користь адвоката Соколова В.В. 3 000 грн.

Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська