Справа № 454/4176/20 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/3832/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А.Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Колич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь 25 000 грн матеріальної шкоди, 600 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 25 000грн витрат на правову допомогу.

Позов обґрунтовував тим, що 29.03.2015 року близько 23.00 год. поблизу будівлі млина в с.Свитазів Червоноградського (Сокальського) району Львівської області ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час вчинення хуліганських дій нанесли йому удари руками та ногами по животі, тілу та обличчю, спричинивши йому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми. Також, відповідачі вибили йому 22-й зуб, який він був змушений замінити на зубний протез. Після проходження лікування йому встановлено діагноз міопія слабкого ступеня обох очей. На лікування він витратив 25 000 грн та надалі несе витрати на лікування, однак товарних чеків за придбання ліків не зберіг. Ухвалою суду від 12.06.2020 року закрито кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та звільнено їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Також, даною ухвалою залишено без розгляду його цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Неправомірними діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вибачилися перед ним, під час спілкування вели себе зухвало, не надали йому матеріальної допомоги на лікування та були звільнені від кримінальної відповідальності, що спричинило йому душевний біль та страждання. Крім того, він втратив можливість працювати в правоохоронних органах у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 477 (чотириста сімдесят сім) грн. 16 коп. матеріальної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 30000 (тридцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 100 (сто)грн. судового збору та 416 (чотириста шістнадцять)грн. 66 коп. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 100 (сто)грн. судового збору та 416 (чотириста шістнадцять)грн. 66коп. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 100 (сто) грн. судового збору та 416 (чотириста шістнадцять)грн. 66 коп. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 5(п`ять)грн. 32коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 5(п`ять)грн. 32коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 5(п`ять)грн. 32коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду таким, що підлягає скасуванню з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що право на подання та вирішення по суті цивільного позову виникає лише після постановлення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили. Вважає, що суд першої інстанції за відсутності належних та достатніх доказів встановив вину вiдповiдачiв у заподіянні ОСОБА_2 матеріальної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, у зв`язку з чим останнiй поніс витрати на лікування. Позивачем підтверджено лише витрати в сумі 477,16 грн. Вартість лікування пошкодженого зуба не доведено, а попередній план лікування та попередній кошторис вартості такого лікування не є належним підтвердженням понесення ним таких витрат. Суд дійшов необгрунтованого висновку про стягнення з відповідачів 30000 грн моральної шкоди, оскільки позивач не довів належними доказами спричинення йому такої шкоди.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рiшення, яким у задоволені позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статей ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 370 ЦПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Як убачається з матеріалів справи, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 21 вересня 2021 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 було предметом апеляційного розгляду та постановою Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 21 вересня 2021 року, яким стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 477 грн 16 коп. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, залишено без змін.

Встановлено, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000394 від 01.04.2015 року за підозрою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, такі 29.03.2015 року близько 23.00 год., поблизу млина в с.Свитазів Сокальського району Львівської області, за попередньою змовою групою осіб з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, нехтуючи нормами та етикою поведінки, повалили ОСОБА_2 на землю та користуючись його безпорадним станом, нанесли йому удари руками та ногами по животу, тілу та обличчю потерпілого, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, саден на спинці носа і множинних дрібних саден на обличчі та крововиливів в навколоорбітальних ділянках з обох сторін та згідно висновку судово-медичної експертизи № 33 від 22.04.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 12.06.2020 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закрито за ч.2 ст.296 КК України та звільнено їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №186 від 03.07.2015 року у ОСОБА_2 діагностовано закриту черепно-мозкову травму у виді струсу головного мозку та відмічено наявність «гематом» лівої потиличної ділянки та верхніх повік обох очей, саден на обличчі, дефекту коронкової частини у 2-го зуба на верхній щелепі справа, які утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 29.03.2015 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Понад три тижні після отримання травми в потерпілого виявлено пошкодження лівого ключичного акроміального зчленування підвивих лівої ключиці, категорично встановити давність та механізм утворення якого неможливо, але не виключено, що вона могла виникнути 29.03.2015 року та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Тривале лікування ОСОБА_2 пов`язане із скаргами на біль голови, головокружіння, нудоту, загальну слабкість, швидку втому, поганий сон та із наявністю вегето-судинних розладів і коливання артеріального тиску.

Згідно висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи №24 від 12.03.2019 року, 29.03.2015 року ОСОБА_2 були завдані наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку з наявністю синців на верхніх повіках обох очей, синця лівої потиличної ділянки, саден на обличчі. на носі та перелом 2-го зуба верхньої щелепи справа.

ОСОБА_2 в період з 30.03.2015 року по 10.04.2015 року та в період з 24.04.2015 року по 30.04.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні неврологічного відділення Сокальської ЦРЛ, що підтверджується витягом з історії хвороби № 3621 та витягом № 3580 з медичної карти стаціонарного хворого.

Встановлено, що позивачем на лікування наслідків завданих йому тілесних ушкоджень придбано ліки на загальну суму 477,16 грн, що підтверджується копіями фіскальних чеків.

Колегія суддів погоджується з розміром матеріальної та моральної шкоди, стягнутої солідарно з відповідачів на користь позивача, оскільки такий визначено судом з дотриманням вимог розумності, справедливості та відповідає встановленим обставинам справи, якими підтверджено заподіяння протиправними діями відповідачів матеріальної та моральної шкоди позивачу.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 10 березня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 21 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 березня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра