Дата документу 07.03.2023
Справа № 334/1734/19
Провадження № 2/334/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Півень М.С.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним та скасування державної реєстрації права власності.

В обґрунтування вимог позивачі зазначили, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належала на праві власності ОСОБА_6 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2006 року, справа №2-4733/06, та зареєстрована ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 15.03.2007 року. У вказаній квартирі була зареєстрована ОСОБА_6 та її діти ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та чоловік ОСОБА_2 .

29.07.2016 року громадянин ОСОБА_7 - співмешканець ОСОБА_6 , вбив її в квартирі, в якій вони проживали за адресою: АДРЕСА_3 .

Вже після похорону ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , вони знайшли копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , датованого 24.06.2016 року.

Позивачі вважають, що Договір купівлі-продажу від 24.06.2016 р. квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є недійсним, оскільки підпис на цьому договорі істотно відрізняється від підпису ОСОБА_6 , зокрема на паспорті та квитанціях. ОСОБА_1 стверджує, що з матір`ю ОСОБА_6 знаходилася в довірчих відносинах, а відтак за умови прийняття матір`ю рішення про продаж квартири, донька б була першою, хто б про це дізнався, та вона не могла, не враховуючи інтересів двох своїх дітей, і не повідомивши їх, здійснювати будь-які угоди з квартирою. Також великих грошових коштів, в тому числі в тій сумі, яка вказана в договорі 149 981,0 грн., позивачі у неї не бачили (в тому числі після її смерті наводячи порядок в її речах також не було знайдено ніяких грошових коштів). Крім цього після укладення так званого договору, будь-яких дорогих покупок ОСОБА_6 не здійснювала, сума, за яку нібито була продана квартира 149 981,0 грн. не відповідала реальній ринковій вартості, вона була нижчою аналогічних квартир з урахування планування, району, тощо. Через вищезазначені обставини ОСОБА_2 чоловік ОСОБА_6 звернувся із відповідною заявою до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за фактом підробки договору купівлі-продажу квартири, в якій проживають ОСОБА_2 та його діти. Позивачі звертають увагу суду, що Олександрівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00003306 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Вважають свої права порушеними, та просять відновити становище, яке існувало до моменту порушення їх прав шляхом скасування записів про державну реєстрацію прав (реєстраційних записів) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 на підставі спірного договору купівлі-продажу. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що спірний договір купівлі-продажу від 24.06.2016 р. не відповідає вимогам ч.ч. 4, 5 ст. 203, ст. 215, ст.ст. 210, 220, 657 ЦК України в редакції від 11.06.2016 р.

Так, через місяць після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_6 умисно було вбито гр. ОСОБА_7 , оскільки 04.05.2016 року, цим же приватним нотаріусом Кукурудз Т.Ю. було посвідчено договір позики зареєстрований в реєстрі за №1322, відповідно до умов якого громадянка ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , надала громадянину ОСОБА_7 , у власність грошові кошти у сумі 85 600,0 грн.

У пункті 10 договору позики вказано, що забезпеченням виконання Позичальника зобов`язань, що виникають з вказаною договору є - іпотека квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

04.05.2016 року, нотаріусом Кукурудз Т.Ю. було посвідчено іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за № 1324 в якому громадянка ОСОБА_8 є «Іпотекадержателем», а ОСОБА_6 є «Іпотекодавцем».

У пункті 1.1. цього іпотечного договору вказано, що цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливає з договору позики укладеного між Іпотекодержателем та ОСОБА_7 .

В п. 2.4 іпотечного договору, який посвідчений нотаріусом Кукурудз Т.Ю. вказано, що ринкова вартість квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 станом на 29.04.2016 року складає 446 827,0 грн.

Позивачі просили суд визнати договір купівлі-продажу від 24.06.2016 р. квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., за реєстраційним номером 1889 недійсним. Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 , проведеної відповідно до договору купівлі-продажу від 24.06.2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. за реєстраційним номером 1889.

21.03.2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

30.07.2020 року представник відповідача надіслав відзив на позов. В обґрунтування чого зазначав, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 належала на праві власності ОСОБА_6 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2006 року у справі № 2-4733/06, яке набуло чинності 25.12.2006 року, та квартира зареєстрована Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 15.03.2007 року. Відповідач вказує, що ОСОБА_6 є єдиним належним власником спірного нерухомого майна квартири. Також зазначає, що факт проставляння ОСОБА_6 підпису під час вчинення правочину у письмовій формі є способом зовнішнього виразу волевиявлення такої особи на вчинення відповідного правочину з урахуванням істотних умов останнього. Справжність підпису засвідчено нотаріусом, відтак підтверджено, що підпис зроблено власне ОСОБА_6 . Спеціалістом-криміналістом Кравченко О.А. проведено почеркознавче дослідження оригіналу договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 24.06.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Кукурудз Тетяною Юріївною, за реєстраційним номером 1889. Зазначеним дослідженням зроблено висновок: «Підпис від імені ОСОБА_6 та короткий рукописний текст « ОСОБА_6 » у графі «Підписи: продавець» у копії (оригіналі) договору купівлі продажу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (дев`яносто сім) яка відчужується за цим Договором від 24 червня 2016 року, посвідченим та зареєстрованим в реєстрі №1889 приватним нотаріусом Т.Ю. Кукурудз, на 2 аркушах виконані ОСОБА_6 ». В задоволенні позову просив відмовити та просив долучити висновок спеціаліста-криміналіста Кравченко О.А. від 29.09.2017 року №230.

20.10.2020 року Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві і просить його задовольнити. Позивач зазначила, що ОСОБА_6 є її матір`ю, з якою вона знаходилася в довірчих відносинах, проте про договір купівлі-продажу від 24.06.2016 р. квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 позивач дізналась лише після смерті матері, коли найшла дома папку з її документами. Їй також не було відомо, що мати передавала квартиру в іпотеку, вона з нею це обговорювала. Квартира АДРЕСА_1 належала особисто матері, а вона з братом та батьком тільки в ній зареєстровані. Мати з батьком не жили, мати проживала зі співмешканцем ОСОБА_9 окремо, також там проживала і вона та донька ОСОБА_10 . Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 було засуджено, оскільки він вбив матір. Під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_7 заявив, що з отриманих з продажу квартири ОСОБА_6 грошей він взяв завдаток 86000 грн., з яких частину витратили, де поділась решта грошових коштів він не пояснив. Також повідомила суду, що у ОСОБА_7 у власності перебувала квартира, але під час судового процесу у кримінальному провадженні він її продав, і на теперішній час у нього відсутнє майно та грошові кошти.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав у повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві і просить його задовольнити. Позивач зазначив, що ОСОБА_6 є його дружиною з якою він припинив спільне проживання, однак шлюб між ними не був розірваний у встановленому законом порядку. Повідомив, що дружина тривалий час спільно мешкала із особою, яку визнано винною у її вбивстві. Також повідомив суду, що під час життя дружина повідомляла йому про намір продати квартиру та придбати собі приватний будинок. ОСОБА_2 не знає чи оглядали квартиру майбутні покупці, оскільки він працює далекобійником та дома буває рідко. Дружину охарактеризував як порядну та сімейну, яка б у будь-якому випадку подбала би про дітей. Також, повідомив суду, що єдиним власником квартири була його дружина, оскільки вона набула майно у спадщину за рішенням суду. Про смерть дружини дізнався від доньки, яка повідомила, що ОСОБА_7 вбив матір, квартиру продали, а грошей від продажу квартири не має. Крім того, повідомив суду, що ОСОБА_7 запропонував віддати йому частину грошових коштів від продажу квартири, проте вони не домовились із сумою, оскільки на думку позивача вартість квартири значно вище ніж ціна в договорі, а сума яку пропонував повернути ОСОБА_7 є меншою за ціну в договорі купівлі-продажу квартири. Також, він вважає, що дружина не підписувала спірний договір, тому є підстави визнати цей договір недійсним.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила в повному обсязі з підстав викладених у відзиві. Пояснила суду, що форма правочину дотримана, та правочин має реальні правові наслідки, передачу продавцю грошових коштів, а покупцю, відповідачу у цій справі документів та договору на квартиру.

У судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. повідомила суду, що ОСОБА_6 бачила вже не перший раз, до оформлення договору купівлі-продажу, за участі ОСОБА_6 нотаріусом було засвідчено інший правочин іпотечний договір. Повідомила суду, що форма правочину та процедура дотримані нотаріусом, встановлено всі обставини щодо відсутності обтяжень, відсутності права власності на спірне майно збоку інших осіб, повідомлено сторонам про їх права та обов`язки, роз`яснено правові наслідки, та встановлено що сторони розрахувались до підписання договору купівлі-продажу, про що зазначено в п. 2.1. Договору купівлі-продажу спірної квартири. Так, до підписання договору купівлі-продажу була знята іпотека, оскільки був виплачений борг за договором позики.

В судовому засіданні допитано свідка, ОСОБА_11 , який повідомив суду, що діяв в інтересах відповідача на підставі довіреності. Грошові кошти особисто передав ОСОБА_6 . Він був обізнаний, що в спірній квартирі ще прописані люди, про що було зазначено в договорі, також був обізнаний, що право власності на спірну квартиру належить виключно ОСОБА_6 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , яка була 15.03.2007 року зареєстрована на підставі рішення Ленінського районного суду, справа №2-4753/06 від 14.12.2006, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13894274 від 15.03.2007 року. (а.с. 18)

24.06.2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , від імені якої діяв ОСОБА_11 , на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Вовк І.І. від 01.04.2015 року за реєстровим номером 3198, був укладений договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Даний договір зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Кукурудз Тетяною Юріївною, за реєстраційним номером 1889. (а.с. 29-30)

Відповідно до п. 1.3 даного договору, зазначена квартира, що є предметом цього Договору, належить Продавцю на праві приватної власності на підставі Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2006 року, справа № 2-4733/06р, рішення набуло чинності 25 грудня 2006 року, зареєстрованого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 15.03.2007 р. в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 18167466, в книзі:191, номер запису 35357, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13894274, виданим Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 15.03.2007 року. Право власності Продавця на вищевказану квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. 04.05.2016 р., номер запису про право власності: 14397335; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що продаж сторони здійснюють за 149 981,0 гривень. Зазначену ціну сторони вважають справедливою її розмір не пов`язаний із збігом впливу важких для сторін обставин. Вищевказану грошову суму, Продавець одержав від Представника Покупця готівкою всю повністю до підписання цього договору. Своїм підписом на цьому договорі Продавець підтверджує факт повного розрахунку за продаж вищезазначеної квартири та відсутність будь-яких матеріальних претензій до Покупця. Фінансових або будь-яких інших претензій з приводу проведеного розрахунку Сторони одна до одної не мають.

Також у п. 4.2 договору зазначено, що представник Покупця стверджує, що йому відомо, що на момент укладання цього договору, яка є предметом цього договору, зареєстровані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Я, ОСОБА_6 , свідчу, що між мною та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , договір найму у відношенні вказаної квартири не укладався.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у строк до 03.07.2016 року Продавець зобов`язується знятися з реєстрації місця проживання, у строк до 24.09.2016 року звільнити вищевказану квартиру від речей домашньої обстановки та надати її для безперешкодного користування Покупцю.

Також, встановлено, що 04.05.2016 року приватним нотаріусом Кукурудз Т.Ю. було посвідчено договір позики зареєстрований в реєстрі за №1322, відповідно до умов якого громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , надала громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у власність грошові кошти у сумі 85 600,0 гривень. (а.с. 31)

У пункті 10 договору позики вказано, що забезпеченням виконання Позичальника зобов`язань, що виникають з вказаною договору є - іпотека квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

04.05.2016 року, нотаріусом Кукурудз Т.Ю. було посвідчено іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за № 1324 в якому громадянка ОСОБА_8 є «Іпотекадержателем», а ОСОБА_6 є «Іпотекодавцем». Цим договором забезпечено вимоги Іпотекодержателя , що випливають з договору позики, укладеного між Іпотекодержателем та боржником ОСОБА_7 . (а.с. 32-35)

У пункті 1.2. цього іпотечного договору вказано, що Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

29.07.2016 року громадянин ОСОБА_7 - співмешканець ОСОБА_6 , завдав їй тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смертьОСОБА_6 , в квартирі, в якій вони проживали за адресою: АДРЕСА_3 .

26.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за фактом підробки договору купівлі-продажу квартири, в якій проживають ОСОБА_2 та його діти, на підставі якої було внесено відомості в ЄРДР №00003306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. (а.с. 38)

28.10.2016 року Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні №00003306 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . (а.с. 43-44)

14.02.2019 року вироком Хортицького районного суду ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі, за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смертьОСОБА_6 . У наданому позивачами вироку відносно ОСОБА_7 , в його показах зазначено, що « У ОСОБА_6 була чотирикімнатна квартира вАДРЕСА_6 , яку вона заклала та отримала 85000 грн., частину віддала у рахунок боргу, залишилося десь 50-60 тисяч. Він з нею їздив до нотаріуса.» (а.с. 46-51)

30.06.2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя було витребувано зі слідчого відділу Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області належним чином завірені копії висновків почеркознавчих експертиз проведених у кримінальному проваджені №0003306 від 27.09.2016 р. (ч.1 ст.358 КК України).

23.05.2022 року на виконання ухвали суду було надано копію висновку експерта №4-385 від 16.01.2019 року за результатами почеркознавчої експертизи та копію висновку спеціаліста №230 від 29.09.2017 року. (т.2 а.с. 96-112)

Відповідно до Висновку експерта №4-385 від 16.01.2019 року почеркознавчої експертизи проведеної у кримінальному проваджені №0003306 від 27.09.2016 р. за ч.1 ст.358 КК України, встановлено, «Вирішити запитання «Ким, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншою особою виконано підпис в графі «Продавець» у посвідченому 24.06.2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., та зареєстрованому в реєстрі за номером №1889 договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , котрий діяв на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. 01.04:2015 за №3198?» не виявляється можливим через незіставність досліджуваного підпису зразкам підписів ОСОБА_6 .

Питання «Ким, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншою особою виконано рукописний запис « ОСОБА_6 » в графі «Продавець» у посвідченому 24.06.2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., та зареєстрованому в реєстрі за номером №1889 договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , котрий діяв на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. 01.04.2015 за №3198?» не вирішувалось у зв`язку з відсутністю порівняльних зразків почерку ОСОБА_6 . (т.2 а.с.97-109)

Судом також було досліджено Висновок спеціаліста №230 від 29.09.2017 року, який проведено спеціалістом-криміналістом Кравченко О.А. почеркознавче дослідження оригіналу договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 24.06.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., за реєстраційним номером 1889, який надано ОСОБА_5 . Відповідно до висновку почеркознавчого дослідження: «Підпис від імені ОСОБА_6 та короткий рукописний текст « ОСОБА_6 » у графі «Підписи: продавець» у копії (оригіналі) договору купівлі продажу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (дев`яносто сім) яка відчужується за цим Договором від 24 червня 2016 року, посвідченим та зареєстрованим в реєстрі № 1889 приватним нотаріусом Т.Ю. Кукурудз, на 2 аркушах виконані ОСОБА_6 ». (т.2 а.с. 110-112)

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦПК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи підстави визнання оспорюваного договору недійсним, на які посилаються позивачі, предметом дослідження у цій справі, серед іншого, є справжність власноручного підпису Продавця ОСОБА_6 в договорі купівлі-продажу квартири, який укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та який зареєстрований нотаріусом Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., за реєстраційним номером приватним 1889.

В судовому засіданні приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., пояснила, що знала ОСОБА_6 раніше, оскільки ОСОБА_6 вже зверталася до неї та передавала свою квартиру в Іпотеку на виконання договору позики. Згодом позика була повернута і Іпотека з квартири АДРЕСА_1 була знята. ОСОБА_6 особисто підписувала договір купівлі-продажу квартири, який був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та своїм підписом також підтвердила, факт повного розрахунку за продаж вищезазначеної квартири та відсутність будь-яких матеріальних претензій до покупця.

Згідно глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296:

Нотаріус зобов`язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії.

Нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Установлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони.

Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Так, суд звертає увагу на те, що спірний договір підписаний сторонами, а тому, на думку суду останніми було досягнуто згоди щодо всіх умов.

Крім того, Висновком спеціаліста №230 від 29.09.2017 року, який проведено спеціалістом-криміналістом Кравченко О.А., встановлено, що «Підпис від імені ОСОБА_6 та короткий рукописний текст « ОСОБА_6 » у графі «Підписи: продавець» у копії (оригіналі) договору купівлі продажу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (дев`яносто сім) яка відчужується за цим Договором від 24 червня 2016 року, посвідченим та зареєстрованим в реєстрі № 1889 приватним нотаріусом Т.Ю. Кукурудз, на 2 аркушах виконані ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

У постанові колегії суддів другої судової палати КЦС від 22.01.2020 у справі №674/461/16-ц зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

У силу приписів статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові №205/2606/19 від 25.11.2021.

Отже, обов`язок доказування невідповідності підпису ОСОБА_6 на оспорюваному договорі купівлі-продажу процесуальний закон покладає на позивачів, а тому саме вони зобов`язані це доводити, зокрема в спосіб, визначений ними та законом, шляхом проведення в справі судової почеркознавчої експертизи.

В той же час позивачами не було заявлено клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_6 в договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 24.06.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., за реєстраційним номером 1889.

За клопотанням представника відповідача судом були витребувані копії висновків почеркознавчих експертиз проведених у кримінальному проваджені №0003306 від 27.09.2016 р. за ч.1 ст.358 КК України.

На виконання ухвали суду було надано копію висновку експерта №4-385 від 16.01.2019 року за результатами почеркознавчої експертизи та копію висновку спеціаліста №230 від 29.09.2017 року, та які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачами не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, на підтвердження того, що ОСОБА_6 не укладала (не підписувала) договір купівлі-продажу від 24.06.2016 року, який був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що у неї було відсутнє волевиявлення на укладення договору купівлі-продажу від 24.06.2016 року.

Статтею 89 ЦПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 24.06.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., за реєстраційним номером 1889 не підлягають задоволенню, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Оскільки позовна вимога, щодо скасування державної реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 , проведеної відповідно до договору купівлі-продажу від 24.06.2016 року, є похідною від основної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, в її задоволенні також необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивачів.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 17.03.2023 року.

Суддя: Баруліна Т. Є.