Справа № 175/131/23
Провадження № 2/175/30/23
"23" березня 2023 р. смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря Бартківа В.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач взятий на облік як внутрішньо-переміщена особа, офіційного місця роботи немає, його заробіток є мінливим, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у розмірі частки від всіх видів доходу. Крім того, у позивача суттєво змінився сімейний та матеріальний стан, а саме, у 2022 році позивач уклав шлюб. Також на його утриманні перебувають ще троє неповнолітніх дітей, з якими він проживає разом.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 25.01.2023 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2023 року визнано обов`язковою явку позивача у судове засідання.
Ухвала суду була направлена позивачу на адресу, вказану ним у позовній заяві, як адресу фактичного проживання. Проте позивачем не було отримано дане поштове відправлення, а конверт з рекомендованим повідомленням повернувся на адресу суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим від 21.09.2012 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №260. Батьком зазначений ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до копії судового наказу, виданого Барвінківським районним судом Харківської області від 15.02.2018 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 14.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з довідки від 16.05.2022 року №1209- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 13.12.2022 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали шлюб 13.12.2022 року, про що зроблений актовий запис № 875. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого повторно Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) від 21.12.2022 року, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис № 1477. Батьком записаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) від 08.12.2022 року, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис № 412. Батьком записаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) від 08.12.2022 року, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено актовий запис № 96. Батьком записаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_4 .

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України- розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня

2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки 13.12.2022 року він уклав новий шлюб. До того ж, у нього на утриманні перебувають ще троє неповнолітніх дітей, з якими він проживає разом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Суд звертає увагу на те, що позивач не підтвердив погіршення його майнового стану належними та допустимими доказами.

Крім того, суд зауважує, що доводи позивача відносно того, що змінився його сімейний стан та на його утриманні перебувають ще троє неповнолітніх дітей спростовуються тим, що ОСОБА_7 народився у 2010 році, а ОСОБА_10 у 2017 році, тобто до винесення судового наказу від 15.02.2018 року про стягнення аліментів, а зміна його сімейного стану укладення шлюбу та народження дитини ОСОБА_9 у 2020 році, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

У зв`язку з чим, без доведення погіршення майнового становища позивача, доводи про те, що стягнення аліментів у розмірі частки призведе до неможливості забезпечення його та інших трьох неповнолітніх дітей, суперечить інтересам неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в тому числі дитини, та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на зменшення їх розміру та права дитини на утримання з боку батька.

Подібний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.08.2021 році у справі № 301/2160/20 (провадження №61-10800св21), від 28.05. 2021 року у справі №715/2073/20(провадження № 61-1031св21).

З урахуванням вищенаведеного, дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141,263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель