Провадження № 2/202/846/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

за участі секретаря судового засідання Салінської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 зазначив, що 05.10.1968 року з відповідачем ОСОБА_2 уклав шлюб, зареєстрований у відділі РАГСу Ленінського району м. Дніпропетровська.

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.07.1997 року Виконкомом міської ради народних депутатів згідно розпорядження № 1/2449-97 від 01.07.1997 року йому, позивачеві, відповідачці ОСОБА_2 та їх донці ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1 . 16.03.2002 року вони продали вказану квартиру. В цей же день вони придбали квартиру АДРЕСА_2 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкіним М.М., реєстровий номер 367. При цьому, в договорі купівлі-продажу цієї квартири покупцем квартири за їх домовленістю зазначена відповідач ОСОБА_2 .

На даний час шлюбних відносин вони з відповідачем вони не підтримують, він, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач заперечує те, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 належить йому, позивачеві, оскільки вона придбана за час шлюбу. Добровільно відмовляється переоформити на нього право власності на 1/2 частину цієї квартири. Тому, посилаючись на положення ст.ст. 60 ч.2 СК України, ст. 392 ЦК України просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , відшкодувати судові витрати у вигляді судового збору.

Ухвалою від 30.01.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, справа призначена до розгляду у спрощеному провадженні.

Під час судового розгляду представник позивача, адвокат Забелін В.Г., підтримав позов просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 зазначив, що шлюб між ним і відповідачем вже розірваний в судовому порядку, але рішення суду ще не набрало законної сили. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача, адвокат Мазур О.А., відповідач ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті заявили, що визнають позов. Відповідач зазначила, що вона ніколи не заперечувала, що квартира АДРЕСА_2 була придбана нею з позивачем у шлюбі.

Вислухавши сторін, їх представників, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Встановлено, що 05.10.1968 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Будинком щастя Ленінського району м. Дніпропетровська зареєстрований шлюб, актовий запис №1598.

16.03.2002 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 продана квартира АДРЕСА_1 , що належала останнім на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.07.1997 року Виконкомом міської ради народних депутатів згідно розпорядження № 1/2449-97 від 01.07.1997 року.

В цей же день, 16.03.2002 року, на ім`я ОСОБА_2 придбана квартира АДРЕСА_2 . Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкіним М.М., реєстровий номер 367.

Зазначене дає суду підстави дійти висновку, що квартира АДРЕСА_2 є об`єктом спільної власності сторін.

Відповідно до частини 2 ст. 60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічні положення містяться в частини 3 ст. 368 ЦК України.

Згідно з частиною 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи наведене, виходячи з рівності часток, що є у спільній сумісній власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 .

Стосовно відшкодування позивачеві судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 6 234,87 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору , сплаченого при подачі позову.

З урахуванням того, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, а суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 117 45 грн. і повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 3 117,45 грн.

Керуючись ст.ст.4,5,10,13,81,141,142,259,263-265 ЦПК України , суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м. і повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у суммі 31117,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 117 (три тисячі сто сімнадцять) гривень 45 коп.

Головному управлінню державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 3 117 (три тисячі сто сімнадцять) гривень 45 коп., сплачений згідно квитанції ID: 5958-6960-3293-9557 від 22.12.2022 року (сплачено АТ «ТАСКОМБАНК»; одержувач платежу: ГУК у Дн-кій обл/Інд.р/22030101; Код банку: 339500; Код ; Банк одержувача: Казначейство України (ел. адм. подат); Рахунок IBAN: UA0004630; ; призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська; сума: шість тисяч двісті тридцять чотири гривні, 87 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення .

Суддя Бєльченко Л.А.