Єд. унік. № 243/503/23
Провадження № 2/243/712/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якго діє адвокат Попкова Оксана Вікторівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якго діє адвокат Попкова Оксана Вікторівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, яка обґрунтована тим, що позивач з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2006 року. 30 листопада 2022 року рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області шлюб розірвано. Від шлюбу в них є неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження відповідачка зазначена матір`ю дитини. Вказує на те, що дочка знаходиться на його утриманні. Відповідачка не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначає, що він неодноразово нагадував відповідачці про необхідність виконувати свої обов`язки та надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки. Проте відповідачка ігнорує його вимоги. З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь, на утримання дитини дочки ОСОБА_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

Представником відповідачки, адвокатом Перун Я.Ю. до суду було надано відзив, в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свій відзив тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну, проживаючи в місцевості де проходять активні бойові дії, відповідачка була вимушена виїхати із м. Слов`янська із трьома дітьми. З квітня 2022 року відповідачка проживає в м. Кам`янка Бузька Львівської області і перебувала з трьома дітьми як внутрішньо переміщені особи, таким чином до січня 2023 року на її утриманні знаходилися троє дітей. У січні 2023 року, старша дочка ОСОБА_3 переїхала проживати до свого батька, за місцем його проживання. Таким чином, на даний час двоє спільних їх з позивачем дітей проживають із відповідачкою та перебувають на її фінансовому забезпеченні. Крім цього, вказує на те, що за весь час проживання у м. Кам`янка Бузька Львівської області, тобто протягом року, позивач всього лише один раз надіслав старшій дочці десять тисяч гривень на її потреби, а для двох молодших дітей коштів зовсім не надає, тільки одноразово, а саме 28.02.2023 року надіслав посилку. Вказує на те, що відповідачка після переїзду опинилася у вкрай складній життєвій ситуації, і тому числі й з огляду на відсутність фінансової підтримки колишнього чоловіка, а також через те, що у неї немає сторонньої допомоги по догляду за дітьми, які часто хворіють і не можуть залишатися під час хвороби вдома самі, в разі її працевлаштування та знаходження на роботі. Зазначає, що крім відповідачки в м. Кам`янка Бузька Львівської області виїхали також сестри відповідачки ОСОБА_6 з дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте вони також не можуть допомагати відповідачці у догляді за дітьми, оскільки старша сестра здійснює догляд за дитиною інвалідом (ДЦП), а молодша сестра є інвалідом дитинства (ІІІ групи). З огляду на викладені обставини відповідачка на даний час можливості влаштуватися на роботу немає. Крім цього, вказує на те, що позивачем не додано до матеріалів справи доказів, які б підтверджували незадовільний стан здоров`я дитини ОСОБА_3 . Крім цього, зазначає, що відповідачка разом із дітьми проживає в одній кімнаті чотирьохкімнатного будинку, де окрім них проживають ще три сім`ї, що створює зовсім несприятливі умови для проживання, але матеріальне становище відповідачки не дозволяє орендувати окреме житло для забезпечення комфортного рівня життя дітей. Зазначає, що відповідачка отримує допомогу на проживання внутрішньо переміщенним особам у розмірі 3000 грн. на кожну дитину, 2000 грн. на себе, а також 2000 грн. соціальної допомоги як багатодітна матір. Таким чином на даний час її сукупний дохід на утримання трьох осіб становить 10000 грн. Зазначає, що з урахуванням соціально економічної ситуації в державі, зростання цін на споживчі товари, а ще у разі стягнення з відповідачки аліментів на утримання старшої дочки, вона опиниться у скрутному матеріальному становищі та не зможе забезпечити своїх двох дітей, які знаходяться на її утриманні. З огляду на викладене просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача адвокатом Попковою О.В. до суду було надано заперечення на відзив, в якому вона просила залишити відзив відповідачки без розгляду, та задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що визнання відповідачкою своєю дитиною ОСОБА_3 , а саме мамою неповнолітньої дитини, покладає на відповідачку батьківські обов`язки. Посилання відповідачки на те, що позивач всього лише 1 раз надіслав старшій донці 10 тис. грн. на її потреби, а для двох молодших дітей коштів взагалі не надав , тільки одноразово, а саме 28.02.2023 надіслав посилку, не відповідає дійсності. Відповідачем зазначена неправдива інформація яка не підтверджена жодним доказом, щодо ненадання матеріальної допомоги дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідачка разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 04 квітня 2022 року виїхала на безпечну територію до м. Кам`янка - Бузька Львівської області. Для підтримання матеріального становища своїх неповнолітніх дітей позивач дав своїй донці - ОСОБА_3 свою особисту банківську картку. Саме з 04.04.2022 року на особисту банківську картку позивача постійно надходили грошові кошти, якими з дозволу позивача, старша дочка - ОСОБА_3 , при необхідності розпоряджалася грошовими коштами позивача, а саме на придбання продуктів харчування, необхідних особистих речей для себе, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , придбала за кошти батька ліки, які були призначені лікарем, оплачувала послуги стоматолога. Крім цього, позивач неодноразово надсилав посилки із солодощами, продуктами харчування, фрукти, іграшки, речі до міста Кам`янка - Бузька, для своїх неповнолітніх дітей, що підтверджується квитанціями. Вказує на те, що позивач 01.08.2022 року виїжджав до м. Львова, з метою зустрітися з дітьми, де він пробув до 06.08.2022 року. Позивач 28.12.2022 року виїхав до м. Львова, з метою зустрітися з дітьми і разом з ними виїхати на відпочинок до міста Одеси, де вони пробули до 03.01.2023 року. 04.01.2023 року відповідач разом з дочкою ОСОБА_3 виїхали до м. Дніпра, потім до м. Слов`янськ на постійне місце проживання. Саме з 04.01.2023 року дочка ОСОБА_3 постійно проживає разом з батьком у м. Слов`янськ Донецької області. 29.01.2023 року позивач разом із дочкою ОСОБА_3 виїхали до міста Львова для зустрічі з дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , але відповідачка не дала згоди на побачення з дітьми, тому відповідач із ОСОБА_3 змушені були 30.01.2023 року виїхати до м. Дніпро, та повернутися до м. Слов`янськ. Вважає, що все вищенаведене свідчить про те, що позивачка надала неправдиву інформацію стосовно матеріальної допомоги та фінансового забезпечення малолітніх дітей. Крім цього, вказала, що 16.01.2023 року відповідачка зверталася до Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області з заяво про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідачка приховала від суду інформацію про те, що донька ОСОБА_3 , станом на 16.01.2023 року проживала з позивачем у місті Слов`янську Донецької області. Ухвалою Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 13.02.2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. Вважає, що, відповідачка знає реальні обставини справи про матеріальну допомогу на фінансове забезпечення спільних з позивачем малолітніх дітей, особа бажає уникнути даної відповідальності застосовує брехню. Вказує, що в даному незаконному відзиві застосована неправдива інформація шляхом її перекручення, яка була спланована свідомо та заздалегідь. Вважає, що відзив є вигаданим за допомогою зловживання процесуальними правами відповідачкою з метою ухилення від виконання батьківських обов`язків. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем було надано відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Попкова О.В. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких просили розгляд справи провести у їх відсутності, наполягали на задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник- адвокат Перун Я.Ю. в судове засідання не з`явилися Представником відповідача - адвокатом Перун Я.Ю. до суду було надано заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідачки, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі та відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2022 року їх шлюб було розірвано. Рішення суду набуло законної сили. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей.

Так, відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 та її батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_4 та її батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції У Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_5 та його батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з грудня 2022 року та по теперішній час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм батьком ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою від 23.01.2023 наданою Відділом з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області. Вказана довідка засвідчена двома свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до довідки №22-15/3-1374 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ., що збігається із зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 , яке зазначене у його паспорті громадянина України.

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 , є внутрішньо переміщеною особою, яка з 05.04.2022 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 ., що підтверджується довідкою № 1316- від 05.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до довідки № 1316- від 05.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є внутрішньо переміщеною особою, яка з 05.04.2022 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 є: АДРЕСА_2 ., законним представником малолітньої ОСОБА_4 є її матір ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки № 1316- від 05.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є внутрішньо переміщеною особою, який з 05.04.2022 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 є: АДРЕСА_2 ., законним представником малолітнього ОСОБА_5 є її матір ОСОБА_2 .

Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Суд виходить з вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України).

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають трьох неповнолітніх дітей, вказане не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами цивільної справи.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачка посилається на те, що на її утриманні знаходяться двоє дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та на теперішній час вони як внутрішньо переміщені особи проживають у м. Кам`янка Бузька Львівської області, на підтвердження доводів відповідачки, в судовому засіданні досліджені довідки внутрішньо переміщених осіб, які підтверджують зазначений факт. Крім цього відповідачка посилається на те, що у зв`язку із скрутним становищем вона не може працювати оскільки її діти часто хворіють та догляд за дітьми здійснює лише вона, оскільки дві її сестри, які були вимушені теж переїхати до м. Кам`янка Бузька Львівської області, не можуть допомогти їй у догляді за її дітьми, оскільки одна сестра інвалід дитинства, а інша сестра здійснює догляд за своєю донькою інвалідом.

Так на підтвердження зазначених фактів, нею надані наступні докази:

-довідка Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості № 100 від 02.03.2023, яка вказує на те, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Кам`янка Бузькому управлінні Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості і допомоги по безробіттю не одержує.

-виписка № 8 з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_4 з 26.07.2022 неодноразово зверталася за медичною допомогою до КНП «ЦПМСД Кам`янка Бузької міської ради», а саме 01.08.2022, 22.08.2022 профілактичний огляд, медогляд, 14.09.2022 скерована до лікаря оторалинголога для лікування, де проходила консультації, 23.11.22 28.11.2022 хворіла на гостре вірусне захворювання верхніх дихальних шляхів та знаходилась на амбулаторному лікуванні у лікарні, 09.12.2022 13.12.2022 хворіла на ГРВІ та знаходилась на амбулаторному лікуванні у лікарні.

-виписка № 910 з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якої вбачається, що ОСОБА_5 з 26.07.2022 неодноразово звертався за медичною допомогою до КНП «ЦПМСД Кам`янка Бузької міської ради», а саме 14.11.2022 зі скаргами на закладеність та виділення із носа, скерований до лікаря оторалинголога для лікування, 09.12.2022 13.12.2022 хворів на ГРВІ та знаходився на амбулаторному лікуванні у лікарні, скерований до лікаря оторалинголога для лікування, 08.03.2023 - хворів на ГРВІ та знаходився на амбулаторному лікуванні у лікарні.

-Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованого 13.03.2023, з якого вбачається, що за ОСОБА_2 майна не рахується.

-копія паспорту сестри ОСОБА_6 , посвідчення наданого ОСОБА_6 для отримання Державної соціальної допомоги, щодо утримання дитини інваліда ОСОБА_7 , 2016 року народження, а також довідки внутрішньо переміщених осіб, з яких вбачається, що ОСОБА_6 та її донька ОСОБА_7 є внутрішньо переміщеними особами, які з 07.04.2022 року фактично проживають за адресою: АДРЕСА_3

-копія паспорта сестри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є інвалідом 3 групи по опорно руховому апарату, що підтверджується довідкою МСЕК, а також довідки внутрішньо переміщеної особи, з якої вбачається, що ОСОБА_8 є внутрішньо переміщеною особаю, яка з 05.04.2022 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3

Крім цього, відповідачка посилається на те, що позивач не утримує своїх двох неповнолітніх дітей, не надає їм матеріальної допомоги, а тільки одного разу надіслав посилку та надав 10000 грн. старшій дочці ОСОБА_3 на її особисті потреби.

З вказаними доводами відповідачки не погоджується позивач, який вказує що ним було надано особисту банківську картку своїй донці - ОСОБА_3 . Саме з 04.04.2022 року на особисту банківську картку позивача постійно надходили грошові кошти, якими з його дозволу, старша дочка - ОСОБА_3 , при необхідності розпоряджалася грошовими коштами, а саме на придбання продуктів харчування, необхідних особистих речей для себе, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , придбала за кошти батька ліки, які були призначені лікарем, оплачувала послуги стоматолога. Крім того вказує на те, що він неодноразово надсилав посилки із солодощами, продуктами харчування, фрукти, іграшки, речі до міста Кам`янка - Бузька, для своїх неповнолітніх дітей. Крім цього, вказує що неодноразово він виїжджав до м.Львова для зустрічі з дітьми, в подальшому з дітьми він був на відпочинку у м.Одеса, в подальшому відповідачка не надала згоди на його зустріч із дітьми.

Так на підтвердження зазначених фактів, ним надані наступні докази:

-копія посадочного документу від 01.08.2022 сполученням Дніпро Львів, оформленим на ОСОБА_1

-копія посадочного документу від 08.12.2022 сполученням Дніпро Львів, оформленим на ОСОБА_1

-копіями посадочних документів від 09.12.2022 сполученням Львів Одеса, оформленими на ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3

-копіями посадочних документів від 04.01.2023 сполученням Львів Дніпро, оформленими на ОСОБА_1 та ОСОБА_3

-копіями посадочних документів від 23.01.2023 сполученням Дніпро Львів, оформленими на ОСОБА_1 та ОСОБА_3

-копіями посадочних документів від 23.01.2023 сполученням Львів Дніпро, оформленими на ОСОБА_1 та ОСОБА_3

-виписка по витратам з банківського рахунку ОСОБА_1 , оформленої у АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої вбачається, що з 18.04.2022 по 27.04.2022 у банкоматі відділення банку у м. Кам`янка Бузька було знято коштів на загальну суму 23900 грн., крім цього у період з 10.05.2022 по 25.10.2022 у банкоматі відділення банку у м. Кам`янка Бузька було знято коштів на загальну суму 11950 грн. Крім цього вбачається що гроші із зазначеної банківської карти знімалися у магазинах продуктів харчування у м. Кам`янка Бузька

-експрес накладна від 28.02.2023, в якій зазначено відправником ОСОБА_1 , отримувачем ОСОБА_4 , опис: подарунки, маса 14 кг., доставку сплачує відправник ОСОБА_1

-експрес накладна про відправлення посилки (трекер), відповідно до якої 29.10.2022 ОСОБА_1 була відправлена посилка, яка доставлена 05.11.2022 року у м. Кам`янка Бузька.

-ухвала про відмову у видачі судового наказу постановлена Кам`янка Бузьким районним судом Львівської області від 13.02.2023, відповідно до якої ОСОБА_2 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_1 . У вказаній ухвалі зазначено, що ОСОБА_2 звернулася до вищевказаного суду 13.02.2023 із заявою про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , однак не підтвердила, що діти проживають із нею та перебувають на її утриманні.

Як встановлено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як слідує зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд приймає до уваги той факт, що у позивача на утриманні перебуває старша донька ОСОБА_3 , що підтверджується наданими доказами позивачем, крім цього суд спростовує пояснення відповідачки відносно того, що позивач не приймав участі у забезпеченні дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки позивачем було надано докази стосовно його витрат які підтверджуються виписками з карткового рахунку позивача, а також експрес накладними про надіслання посилок.

Крім цього, суд приймає до уваги і те, що на утриманні відповідачки знаходяться малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується довідками внутрішньо переміщених осіб, а також приймає до уваги пояснення відповідачки стосовно того, що вона здійснює догляд за дітьми, а також те, що вона не може працювати оскільки діти часто хворіють.

При визначенні розміру аліментів судом з`ясовано, що відповідачка працездатна, офіційно не працює, має на утриманні двох дітей.

При цьому суд враховує те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей і відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї дитини.

Також з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.

Позивач, заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача на своє утримання не обґрунтував належним чином підстави вимог саме в такому розмірі та не надав доказів, які свідчать про необхідність стягнення аліментів саме у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Відомостей про свій майновий стан, про доходи чи про інші обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, позивачем не надано. Однак суд приймає до уваги і те, що сторони мають трьох неповнолітніх дітей, одна дитина ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивача, а інші двоє дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають на утриманні відповідачки і також потребують участі позивача у їхньому утриманні, з огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача слід задовольнити частково, визначивши їх розмір 1/6 частки заробітку відповідача.

Крім цього суд звертає увагу на те, що позивач в своїх позовних вимогах просить " Стягнути ...... аліменти в розмірі 1/4 частки її доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття", однак зазначена норма щода десяти прожиткових мінімумів стосується вимог лише щодо видачі судового наказу (п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК) та не відноситься до визначення розміру аліментів передбачених ч.2 ст. 182 СК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитина не може бути обмежена у належному та гідному забезпеченні тільки із-за того, що матір має інших утриманців.

З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини судом не встановлено, з врахуванням встановлених матеріалами справи обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 20 лютого 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», яка передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідачкою до суду не надано доказів, щодо звільнення її від сплати судового збору. Так в своєму відзиві вона зазначає, що отримує соціальні виплати як багатодітна матір, але підтверджуючих доказів на вищевказане не надає як то передбачено ч.1 ст. 81 ЦПК України.

Отже, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 180, 182-184, 191 СК України, ст. ст. 4, 81, 89, 259, 263-265. 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якго діє адвокат Попкова Оксана Вікторівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки Донецької області м. Слов`янськ, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2023 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки Донецької області м. Слов`янськ, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання згідно довідки ВПО: АДРЕСА_3 на користь держави: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький