Справа № 331/6308/21
Провадження № 2/331/86/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Приходько Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. За період з 01.10.2017 р. по 30.09.2021 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 24 299,28 грн. Божники не належним чином виконували свої зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим Концерн «МТМ» змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 18.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін.

16.12.2021 року представником відповідачів подано відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що позивачем порушено строки позовної давності, отже період з 01.10.2017 р. по 30.09.2018 р. не може бути предметом спору, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Крім того, позивачем не надаються послуги з постачання гарячої води, а послуги з централізованого опалення надаються частково, а саме: вода, що надходить з труб постачання гарячої води не відповідає температурному режиму, передбаченого нормами такого постачання. Відповідач ОСОБА_1 систематично звертався до позивача з питанням усунення такого недоліку та перерахунку вартості постачання такої води. Відповідно до актів-претензій гаряча вода не надається в належній якості. В помешканні квартири АДРЕСА_1 , де мешкають відповідачі, температура повітря протягом всього періоду, зазначеного позивачем, не відповідає передбаченим нормам, про що відповідач неодноразово повідомляв позивачу та вимагав усунути виявлену проблему та надавати якісні послуги з централізованого опалення. Одна з батарей, що повинна опалювати помешкання кухні в квартирі відповідача постійно прохолодна протягом всіх опалювальних сезонів. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд відмовити в задоволенні позовної заяви повністю.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, раніше надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, заяв суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що постачається Концерном «Міські теплові мережі» за вищевказаною адресою.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялися.

Фактичне надання цих послуг слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.

За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з розрахунком суми заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 заведеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.10.2017 року по 30.09.2021 року, нарахована плата за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 24 299,28 грн.

Відповідно до п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, виконавець зобов`язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Пунктом 29 вищевказаних Правил, передбачено, що споживач даних послуг має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання.

Так, долучений до відзивів на позовну заяву акт-претензія з приводу якості надання послуг з теплопостачання, в якому зафіксовано замір температури ГВП в квартирі АДРЕСА_1 , складений 17.09.2015 р., а відтак він не стосується періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість, а тому не приймається судом до уваги.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звертався до позивача з приводу невідповідності температурного режиму за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані факти підтверджуються доданими та дослідженими у судовому засіданні: актами-претензією від 05.04.2018 року та 25.01.2019 року.

Оскільки відповідачу надавались послуги з гарячого водопостачання неналежної якості, позивачем на підставі актів за вказаний період був зроблений перерахунок вартості наданих послуг, що підтверджується розрахунком суми заборгованості за дані послуги.

Крім того, відповідно до акту контрольного зняття показань квартирного приладу обліку гарячої води від 22.10.2019 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено прилад обліку гарячої води та з вказаного періоду нарахування за гарячу воду не здійснювалося, що також вбачається і з розрахунку заборгованості.

Таким чином, розрахунок заборгованості було проведено згідно з вимогами чинного законодавства, з яким погоджується суд, та відповідно до якого сума заборгованості складає 24 299,28 гривень. Обґрунтованого контррозрахунку заборгованості, відповідачами суду не надано.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як споживачі комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.2017 р. по 30.09.2021 р. в сумі 24 299,28 грн., яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів судовому порядку.

Щодо заяви відповідачів про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

За захистом свого права Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом 17.11.2021 року.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наступними постановами КМУ з цього ж питання.

В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року шляхом внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, до вимог Концерну «МТМ», строк позовної давності до яких не сплив на час початку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на березень 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності.

Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, надані за період з 01.10.2017 року по 30.09.2021 року на суму 24 299,28 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст. 509, 526, 610, 611 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р НОМЕР_4 Філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО банку 322313, ) суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2017 року по 30.09.2021 року в розмірі 24 299 (двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто дев`ять) гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р № НОМЕР_5 Банку: ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) судові витрати зі сплати судового збору по 1135 гривень 00 копійок з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М. Світлицька