Справа №293/355/23
Провадження № 2/293/217/2023
УХВАЛА

14 березня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., вирішуючи клопотання позивачаОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Територіальна громаду с.Новопіль в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про визнання заповіту та свідоцтва на право на спадщину за заповітом недійсними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської областіз позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва на право на спадщину за заповітом недійсними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Одночасно з позовною заявою позивач подала до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт:

- на 5/6 ідеальних часток будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованих за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №369, виданого приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Драч Н. В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256;

- на 5/6 ідеальних часток земельної ділянки кадастровий номер :09:006:0045 площею 0,25 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрованих за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №370, виданого приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Драч Н. В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256;

- на 5/6 ідеальних часток земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0093 площею 2,2901 га з цільовим призначенням: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованих за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №370, виданого приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Драч Н. В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256.

Позивач зазначає, що даний вид забезпечення позову необхідний для того, що відповідач перешкоджає позивачу користуватись зазначеним майном, вважаючи себе його єдиним власником. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач має намір подарувати спірне майно своїм дітям. Вважає, що даний вид забезпечення позову буде відповідати інтересам учасників справи та забезпечить належний їх захист. Незабезпечення позову утруднить виконання майбутнього рішення суду, у зв`язку з відчуженням добросовісному набувачу, і позивач, фактично, буде позбавлений права на частку у спадковому майні свого батька ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом частини першої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам було роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що спір між сторонами виник з приводу визнання недійним заповіту та свідоцтв виданих на його основі на право власності на 5/6 ідеальних часток будинку, двох земельних ділянок.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно успадковане відповідачем відповідно до заповіту, а саме: - на 5/6 ідеальних часток будинку АДРЕСА_1 ; 5/6 ідеальних часток земельної ділянки кадастровий номер :09:006:0045 площею 0,25 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 5/6 ідеальних часток земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0093 площею 2,2901 га з цільовим призначенням: ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Суд звертає увагу позивача, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 у справі № 490/3925/19 вказав, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено наявність обставин, які б могли свідчити про дійсну (реальну), а не ілюзорну можливість вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а викладені в заяві доводи є лише непідтвердженими припущеннями позивача щодо можливого відчудження спірного майна.

Тобто всупереч вимогам ст.ст. 12, 81, ч. 1 ст. 151 ЦПК України в клопотанні про забезпечення позову не наведено доказів стосовно того, що невжиття в даному випадку визначених заявником заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин суд не вбачає наявності фактичних та правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі №293/355/23.

Керуючись статтями 149-153, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовомдо ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва на право на спадщину за заповітом недійсними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО