Єдиний унікальний номер № 175/1816/22
провадження № 2/175/555/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Васюченка О.Г.,

при секретарі Кульпіній Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 2017 року між ним та відповідачем склалися стосунки та з жовтня 2017 року вони почали спільно проживати та вести господарство за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась їх спільна дитина ОСОБА_3 . З травня 2021 року у зв`язку із суттєвими непорозуміннями сторони посварились та розійшлись, стали проживати окремо один від одного. Донька залишилась проживати з відповідачем за місцем її мешкання: АДРЕСА_2 . Позивач, після розірвання відносин з відповідачем, робив спроби для; зустрічі з донькою, приходив до відповідача з метою побачити доньку, але ніхто не відчиняв двері, дзвонив, але на телефонні дзвінки, не відповідали, та лише у, лютому та у квітні відповідач дозволила побачити доньку та навіть на 3 дні відпустила доньку з позивачем. Після квітня місяця відповідач знову почала чинити перешкоди у спілкуванні позивача з донькою та не дає спілкуватися навіть по телефону. Таким чином, починаючи з травня 2022 року та по теперішній час відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з його дитиною.

У звязку з чим позивач звернувся з позовом до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровськоїх області для захисту своїх прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана головуючому судді Васюченку О.Г.

09 серпня 2022 року ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу виправити недоліки у встановлений час.

Ухвалою від 31 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 06 лютого 2023 року задоволені клопотання представника позивача та представника відповідача про виклик свідків, закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача просила позов задовольнити.

Представник відповідача та відповідач частково визнали позовні вимоги ОСОБА_1 , щодо визначення способу участі позивача у вихованні та безперешкодному спілкуванні з донькою підтримали графік визначений у відзиві.

Третя особа: представник Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області підтримала порядок та спосіб участі позивача в житті його доньки згідно з затвердженим висновком Органу опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Свідок ОСОБА_4 зазначив, що відповідач на давала дитину батькові два рази на тиждень. Вона не хоче, щоб позивач спілкувався з дитиною. Позивач добре спілкується та любить дитину. Наразі відповідач дає можливість позивачу бачитись із дитиною. Дитина батька не боїться.

Свідок ОСОБА_5 повідомила, що один час чинили перешкоди у спілкуванні дитини з батьком, проте з моменту подачі позову до суду не чинять, також, повідомила, що іноді батько обіцяє забрати, але не забирає й таке бувало часто, причини не відомі. Дитина сумує за батьком.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що з відповідачем знайомі давно, проблеми почалися після знайомства з позивачем.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вислухавши думку сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов до наступного.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що з 2017 року між сторонами склалися стосунки та з жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали спільно проживати та вести господарство за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась їх спільна дитина ОСОБА_3 , про що було видане свідоцтво про народження, та внесений відповідний актовий запис № 06 від 22 січня 2018 року, зареєстроване Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

З травня 2021 року у зв`язку із суттєвими непорозуміннями сторони посварились та розійшлись, стали проживати окремо один від одного. Донька залишилась проживати з відповідачем за місцем її мешкання: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначив, що після розірвання відносин з відповідачем, робив спроби для зустрічі з донькою, приходив до відповідача з метою побачити доньку, але ніхто не відчиняв двері, дзвонив, але на телефонні дзвінки, не відповідали, та лише у лютому та у квітні відповідач дозволила побачити доньку та на 3 дні відпустила доньку з позивачем. Після квітня місяця відповідач знову почала чинити перешкоди у спілкуванні позивача з донькою та не давати спілкуватися навіть по телефону.

Таким чином, починаючи з травня 2022 року та по теперішній час відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з його дитиною.

За заявою позивача, Управлінням-службою у справах дітей було обстеження умови проживання дитини, умови визнані придатними для проживання дитини (копія акту від 05.07.2022 року а.с. 37).

Позивач має достатній стабільних дохід та допомагає в утримані дитини. За час свого проживання разом із сім`єю позивач проявляв себе як турботливий батько, також, позивач не має жодних шкідливих звичок. Як свідомий громадянин позивач розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов.

Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача з дитиною спричинить останній шкоду, не існує. Створення відповідачем перешкод спілкуванню позивача із донькою порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини.

У зв`язку з чим позивач просив: зобов`язати ОСОБА_2 не створювати перешкоди щодо спілкування ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1) встановити наступний час та дні для зустрічей: кожного понеділка з 11:00 год. до 20:30 год.; кожної середи з 11:00 год. до 20:30 год. та кожної п`ятниці з 11:00 год. до 20:30 год.; 2) встановити дні, по яких батько буде забирати дитину до себе додому, а саме: кожного тижня в місяці з 11:00 год. п`ятниці до 19:30 год. неділі;

Відповідач не погодилась із зазначеним та надала до суду відзив на позовну заяву.

Зазначивши, що вони з позивачем проживали спільно без реєстрації шлюбу. У них народилася спільна донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, сімейні життя з позивачем поступово погіршилось через непорозуміння стосовно виховання доньки та згодом зовсім припинилося. Оскільки позивач забороняв щоб відповідач навчала дитину української мови, розмовляла з нею українською мовою, забороняв робити дитині щеплення, відповідно до порядку вакцинації дітей в закладах охорони здоров`я, чим порушував права дитини на життя та здоров`я, вчиняв заходи психологічного впливу на доньку відносно бабусі, змушуючи повторювати за ним слова, які виражають нецензурну лайку. Не зважаючи на викладене, спочатку відповідач не чинила перешкод колишньому чоловіку у спілкуванні із малолітньою донькою, ОСОБА_7 , а навпаки, сприяла, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування батька.

Однак під час перебування дитини у позивача вдома, він чинив психологічне насильство над дитиною, а також, позивачем постійно порушувався графік побачення з дитиною, який був за усною домовленістю між позивачем та відповідачем шляхом несвоєчасного повернення дитини до її місця проживання з матір`ю, залишаючи більше двох тижнів доньку за своїм місцем проживання, постійно намагався настроїти доньку проти бабусі (мати відповідача), оскільки має до неї неприязні відносини

Також, відповідач зазначила, що визначений порядок позивачем у вихованні дитини є неприйнятним, оскільки порушуються права дитини на спілкування з матір`ю, а встановлюючи порядок побачень батька з донькою, суд повинен виходити із якнайкращих інтересів дитини.

Оскільки між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості дійти згоди, щодо визначення порядку спілкування та виховання малолітньої ОСОБА_3 , враховуючи вік дитини, особливості розвитку дитини в такому віці, які обумовлені характером та тривалістю її відносин, чуттєво-емоційного зв`язку з матір`ю, для врегулювання спору судом, необхідно встановити порядок та спосіб участі батька, ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, який відповідає принципу «найкращих інтересів дитини», який є пріоритетним при вирішенні даної справи.

У зв`язку з чим відповідач просила позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково та визначити спосіб участі батька, ОСОБА_1 у вихованні та безперешкодному спілкуванні з донькою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи розпорядок (режим) дня дитини, роботу закладу дошкільної освіти в якому дитина отримує відповідну освіту та додаткові заняття з логопедом за наступним графіком:

- кожної першої та третьої суботи місяця з 09:00 год. до 19:00 год., другої та четвертої неділі місяця з 09:00 год. до 19:00 год. батько, ОСОБА_1 проводить час с донькою, ОСОБА_8 , без присутності матері, ОСОБА_2 з можливістю відвідування без ночівлі дитиною місця проживання батька, його батьків (баби та діда), інших місць за бажанням дитини з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері.

- у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу погоджену з батьком, ОСОБА_1 дату, враховуючи інтереси доньки, її стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.

А також, просила зобов`язати позивача завчасно попереджати матір дитини, ОСОБА_2 про неможливість зустрічі з донькою відповідно до визначеного йому графіку.

Представник органу опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради надала до суду рішення Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області як органу опіки та піклування від 28 грудня 2022 року та довідку комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» від 28 грудня 2022 року.

В своєму висновку орган опіки та піклування зазначив наступне:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з матір`ю, сестрою та бабусею за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання добрі, для життя та розвитку дитини створені усі необхідні умови відповідно до акту обстеження від 27 жовтня 2022 року.

Батько дитини ОСОБА_1 проживає окремо, за адресою: АДРЕСА_3 (зареєстрований АДРЕСА_4 ). Згідно акту обстеження від 05 липня 2022 року умови проживання придатні для виховання та розвитку дитини.

На комісії з питань захисту прав дітей було встановлено, що мати дійсно чинила перешкоди у спілкуванні батька та доньки, цей факт вона особисто підтвердила на засіданні комісії, батькам було роз`яснено положення ст. 141 Сімейного кодексу України, де зазначається, що мати та батько мають рівні права у вихованні та спілкуванні з дитиною. ОСОБА_2 (відповідач) завірила, що вона усвідомила зміст ст. 141 Сімейного, кодексу України, і не буде більше чинити перешкоди у спілкуванні батька (позивача) ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , також мати дитини, ОСОБА_2 наголосила, що той графік, який запропонував батько ОСОБА_1 є неприйнятним, порушує її батьківські права, так як вона фактично не буде бачитися з дитиною.

Також, розглянувши матеріали справи, надані документи та заслухавши ж батька, Комісія прийняла рішення зобов`язати ОСОБА_2 не створювати перешкод щодо спілкування ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 , проте, графік який зазначений у позовній заяві вважати таким, що є неприйнятним для повноцінного життя та розвитку дитини ОСОБА_3 ..

Отже, розглянувши рішення комісії та надані документи Орган опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області дійшов висновку:

1. Підтримати позовну заяву у частині першій, а саме: зобов`язати; ОСОБА_2 не створювати перешкод щодо спілкування батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_8 .

2. Відмовити у підтримці позовної заяви у частині другій, а встановлення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_7 , наступним чином: кожного понеділка з 11:00 год. до 20:30 год., кожної середи з 11:00 год. до 20:30 год., кожної п`ятниці з 11:00 год. до 20:30 год., та встановити дні, по яким батько буде забирати дитину до себе додому, а саме кожного тижня в місяць з 11:00 п`ятниці до 19:00 год. неділі.

3. Вважати вищезазначений графік таким, що не відповідає нормам ст. 141 Сімейного кодексу України, де зазначається що «Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того перебували вони у шлюбі між собою».

4. Вважати за необхідне встановити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановити побачень згідно чинного законодавства, потреб дитини з урахуванням віку та у відповідності до психологічно комфортного стану дитини.

5. Вважаючи, що мати та батько мають рівні права та обов`язки виховання дитини, визнати за доцільне визначити участь батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановити порядок побачень наступним чином: зустрічі батька та матері у рівних частинах, а саме неділя у батька за адресою: АДРЕСА_3 , неділя у матері за адресою: АДРЕСА_2 . Зустрічі проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, інтересів та потреб дитини.

Свідок зі сторони позивача зазначив, що відповідач дійсно чинили перешкоди в спілкуванні дитини з батьком та, що тільки в останній час надавала можливість їм спілкуватись. Дитина з батьком спілкується добре.

Свідки зі сторони відповідача зазначили, що батько часто обіцяв дитині приїхати та не приїжджав, про причини не повідомляв, дитина сумувала за ним.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_7 , суд вважає, що вони є такими, що підлягають задоволенню, оскільки суду доведено, що відповідач чинить позивачу перешкоди у його спілкуванні та вихованні доньки, що не заперечується й самою відповідачем ОСОБА_2 , що дійсно, вона чинила перешкоди, однак мотивує це інтересами дитини.

Що стосується позовних вимог в частині визначення способу участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні.

Отже, суд, при ухваленні рішення, враховує вік та стан здоров`я дитини, те, що з 24 лютого 2022 року по теперішній час у країні введено воєнний стан, обстановка у державі наразі не є цілком безпечною, ситуація в сім`ї носить конфліктний характер, батьки є рівними у своєму праві на спілкування та виховання дитини, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та вважає за можливе визначити спосіб участі батька у вихованні дитини наступним чином: зобов`язати; ОСОБА_2 не створювати перешкод щодо спілкування батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_8 , вважати за необхідне встановити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановити побачень згідно чинного законодавства, потреб дитини з урахуванням віку та у відповідності до психологічно комфортного стану дитини, визнати за доцільне визначити участь батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановити порядок побачень наступним чином: зустрічі батька та матері у рівних частинах, а саме неділя у батька за адресою: АДРЕСА_3 , неділя у матері за адресою: АДРЕСА_2 . Зустрічі проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, інтересів та потреб дитини.

Суд вважає, що саме такий спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідатиме віковим потребам малолітньої ОСОБА_7 та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Визначений спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини може бути змінений, за зверненням батьків дитини, у разі зміни обставин, що були наявні під час ухвалення вказаного рішення суду.

У відповідності до ст.141 ЦПК України вирішується питання про розподіл судових витрат по справі, оскільки позов задоволено, суд присуджує - стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 109, 141, 206, 258, 263, 264 ЦПК України,- суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у його праві спілкування та виховання з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити порядок побачень наступним чином: зустрічі батька та матері у рівних частинах, а саме: тиждень у батька за адресою: АДРЕСА_3 , тиждень у матері за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн на користь ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 березня 2023 року.

Суддя О.Г. Васюченко