Провадження 2/193/132/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кравченко Н.О., за участю секретаря Ратушній В.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача-адвоката Пізняка Віктора Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат Пізняк Віктор Іванович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування. 23 грудня 2022 року представник позивача надав уточнену позовну заяву (а.с.41-46). В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000106 від 03.02.2017 в якому ОСОБА_1 є потерпілим. Прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Дніпропетровської області Шестопаловим Р.М. здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000106 від 03.02.2017. Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області Кукуш А.В., 09.06.2017 кримінальне провадження №0000106 від 03.02.2017 закрито, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Мотивуючи своє рішення, слідчий вказав, що склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України є матеріальним складом, тобто обов`язкова наявність суспільно небезпечних наслідків, що в даному випадку завдані збитки ОСОБА_1 , не можливо встановити, не провівши комплекс слідчих дій з ОСОБА_1 .. В свою чергу, 12.10.2017 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області Кукуш А.В. про закриття кримінального провадження - задоволено. Постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області Кукуш А.В. про закриття кримінального провадження №0000106 - скасовано. Однак, з моменту скасування постанови, а саме з 12.10.2017 до теперішнього часу, тобто понад п`ять років, не проведено жодної слідчої дії, що очевидно вказує на порушення розумних строків під час досудового розслідування. Разом з тим, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2017 до дати подання позову минуло майже 6 років, що очевидно вказує на тяганину під час досудового розслідування. Надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом репутації тощо. Також зазначив, що матеріальна та моральна шкода спричинена тим, що у зв`язку з відмовою у розслідуванні кримінального провадження винні особи, які під впливом погроз та шахрайських дій змушували позивача укладати кредитні договори за якими техніку та кошти позивач не отримував (у деяких випадках про договори позивачу взагалі не було відомо), до відповідальності не притягнуті, фінансовими установами до ОСОБА_1 подано позови на загальну суму 140 962,28 грн. У зв`язку з передуванням цивільних справ в провадженні суду постійними телефонними дзвінками від колекторських організацій, надходженням постанови про здійснення відрахування із доходів на адресу підприємства в якому працює ОСОБА_2 та проведення незаконних стягнень відносно нього, він зазнав моральної школи, яку він оцінює в 1 000 000 гривень, завдану протиправною бездіяльністю органу досудового розслідування. Тому просить стягнути з головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 49101, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Троїцька, будинок 20-а, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108866 на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОПП: НОМЕР_1 , моральну шкоду, завдану протиправною бездіяльністю органу досудового розслідування у розмірі 1 000 000 грн. та судові втирати понесені у зв`язку з судовим розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу.

20 січня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування відзиву зазначено, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 27.08.2015, за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України. При проведені досудового розслідування встановлено наступне. В період з 2014-2015 роки на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області під керівництвом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , було створено організовану групу, до якої увійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 , що увійшов пізніше до складу організованої групи, тим самим організувалося стійке об`єднання для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, поєднане єдиним планом відомим учасникам групи, з розподілом функцій учасників групи, спрямоване на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи. Організована та під керівництвом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 група в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи, з єдиним злочинним умислом, з корисливих мотивів, об`єднані спільністю дій і єдиним злочинними наміром, в період з вересня 2014 року по 20.12.2016 року заволоділи майном (грошовими коштами) громадян: ОСОБА_9 в сумі 7 980 гривень; ОСОБА_10 в сумі 5 000 гривень; ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в сумі 25 580 гривень; ОСОБА_13 в сумі 1 590 гривень; ОСОБА_14 в сумі 7 132 гривень; ОСОБА_15 в сумі 13 187 гривень; ОСОБА_16 в сумі 13 359,01 гривень; ОСОБА_17 в сумі 3 700 гривень, ОСОБА_18 в сумі 3 000 гривень; ОСОБА_19 в сумі 4 500 гривень; ОСОБА_20 в сумі 9 300 гривень; ОСОБА_21 в сумі 40 000 гривень; ОСОБА_22 в сумі 26 600 гривень; ОСОБА_23 в сумі 20 670 гривень; ОСОБА_24 в сумі 20 000 гривень; ОСОБА_25 в сумі 10 000 гривень; ОСОБА_26 в сумі 5 500 гривень; ОСОБА_27 в сумі 8 550 гривень; ОСОБА_28 в сумі 17 718,90 гривень; ОСОБА_29 в сумі 7 740 гривень; ОСОБА_30 в сумі 14 000 гривень; ОСОБА_31 в сумі 4 000 гривень; ОСОБА_32 в сумі 6 700 гривень; ОСОБА_33 , в сумі 18 837 гривень; ОСОБА_34 в сумі 13 000 гривень; ОСОБА_35 в сумі 32 728,97 гривень; ОСОБА_36 , в сумі 34 105,60 гривень; ОСОБА_37 в сумі 48 401,55 гривень; ОСОБА_38 в сумі 24467 гривень; ОСОБА_39 в сумі 11 423,02 гривень; ОСОБА_40 в сумі 26 555 гривень; ОСОБА_41 , в сумі 14 000 гривень; ОСОБА_42 в сумі 12 000 гривень; ОСОБА_43 в сумі 58 856,62 гривень; ОСОБА_44 в сумі 18 950 гривень; ОСОБА_45 в сумі 11 562 гривень; ОСОБА_46 в сумі 15 600 гривень; ОСОБА_47 в сумі 12 800 гривень; ОСОБА_48 в сумі 27 000 гривень; ОСОБА_49 в сумі 3250 гривень; ОСОБА_50 в сумі 16 500 гривень; ОСОБА_51 в сумі 53 140 гривень; ОСОБА_52 в сумі 23 600 гривень; ОСОБА_53 в сумі 29 774,02 гривень; ОСОБА_54 в сумі 22 647,80 гривень; ОСОБА_55 в сумі 62 278,07 гривень; ОСОБА_56 , в сумі 11 000 гривень; ОСОБА_57 в сумі 11 000 гривень; ОСОБА_58 в сумі 21 190 гривень; ОСОБА_59 в сумі 24 357 гривень; ОСОБА_60 в сумі 9 500 гривень; ОСОБА_61 , в сумі 23 200 гривень; ОСОБА_62 в сумі 14 799 гривень; ОСОБА_63 в сумі 45 000 гривень, шляхом грабежів, шахрайств та розбійного нападу завдавши шкоди потерпілим на загальну суму 1 045 326,35 гривень. У ході проведення досудового розслідування після повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншим були встановлені факти злочинної діяльності членів організованої групи, відомості про які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також відповідачем зазначено, що в ході проведення досудового розслідування орган досудового розслідування з метою з`ясування обставин скоєння кримінального правопорушення, встановлення осіб які скоїли кримінальне правопорушення та встановлення інших доказів неодноразово викликався заявник ОСОБА_1 , надавалось доручення оперативному підрозділу на встановлення місця знаходження ОСОБА_1 .. При виконання доручення оперативним підрозділом було встановлено, що ОСОБА_1 після подачі заяви до органу досудового розслідування виїхав за кордон на територію Європейського Союзу і в подальшому на виклики слідчого не з`являвся, що унеможливлює виконання завдань кримінального провадження в контексті швидкого та повного досудового розслідування, а також встановлення суб`єкта кримінального правопорушення, який вчинив кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суми завданого збитку ОСОБА_1 та інших обставин кримінального правопорушення та неможливості проведення всіх необхідних слідчих дій. 09 червня 2017 року, враховуючи строки досудового розслідування та вищевикладене кримінальне провадження № 0000106, внесене за заявою ОСОБА_1 , яке було об`єднано з кримінальним провадженням № 0000663, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. 14.06.2017 обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000663 від 27.08.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України направлено до суду та знаходиться на розгляді у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу. Після направлення обвинувального акту у кримінальному провадження № 0000663 від 27.08.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ч. З ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, до слідчого управління не надходила ухвала слідчого судді та постанова прокурора про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000106, яке було об`єднане з кримінальним провадження № 0000663 та скеровано з обвинувальним актом до суду, а також не внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також відповідач у відзиві зазначає, що обов`язковою умовою для можливості відшкодування моральної шкоди судом має бути доведення у належний процесуальний спосіб фактів настання такої шкоди, протиправності дій, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку, тому відповідач звертає увагу суду, що позивач, обґрунтовуючи завдання йому моральної шкоди, не надав до суду жодного доказу спричинення йому моральних страждань. Так, розмір відшкодування моральної шкоди має бути достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Вважає, що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, психосоматичних та психоемоційних змін, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зв`язків, стану та стосунків внаслідок зневажливого ставлення до виконання обов`язків, що виразилось у бездіяльності органу досудового розслідування, на думку останнього, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000106, а відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між вказаними наслідками та діяннями, що в свою чергу, вважають, вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 1 000 000 гривень. Також відповідач вважає, що вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та не містить доказів на підтвердження таких витрат.

Представник позивача ОСОБА_64 у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника управління та просить в задоволенні позовних вимог представника позивача відмовити.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст.55,124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, в провадженні слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0000106 від 03.02.2017 в якому ОСОБА_1 є потерпілим, відповідно фабули з витягу з кримінального провадження зазначено «19.02.2016 року ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та інші невстановлені особи за попередньою змовою між собою, знаходячись по АДРЕСА_2 , шляхом обману та зловживання довірою, заволоділи чужим майном потерпілого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме грошима в сумі 20 600 грн., спричинивши йому матеріальних збитків на вищевказану суму» (а.с. 7). Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області Кукуш А.В., 09.06.2017 кримінальне провадження №0000106 від 03.02.2017 закрито, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Мотивуючи своє рішення, слідчий вказав, що склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України є матеріальним складом, тобто обов`язкова наявність суспільно небезпечних наслідків, що в даному випадку завдані збитки ОСОБА_1 , які не можливо встановити, не провівши комплекс слідчих дій з ОСОБА_1 .. 12.10.2017 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області Кукуш А.В. про закриття кримінального провадження - задоволено. Постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області Кукуш А.В. про закриття кримінального провадження №0000106 скасовано (а.с. 17). 22.10.2022 за вих. №21-5178-17 від 15.08.2019, на адресу представника позивача надійшов лист за підписом заступника прокурора області, згідно до якого ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, не містить будь-яких даних щодо відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, продовження у ньому строків досудового розслідування, виконання конкретних слідчих дій, порядку і способу внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, будь-які слідчі дії в рамках саме кримінального провадження № 0000106 від 03.02.2017 з часу винесення слідчим постанови від 09.06.2017 про закриття вказаного кримінального провадження не проводились, процесуальні рішення не приймались (а.с.12). Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16.10.2019, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області розглянути в порядку статті 220 КПК України клопотання потерпілого ОСОБА_1 про проведення слідчих дій, отримане 01.08.2019 (а.с. 20,21).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 січня 2021 року скаргу адвоката Пізняка Віктора Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора вищого рівня керівника Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотання про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування від 27.11.2020 року задоволено. Зобов`язано керівника Дніпропетровської обласної прокуратури розглянути відповідно до положень ст. 308 КПК України клопотання адвоката Пізняка Віктора Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування від 27.11.2020 року, про що повідомити заявника (а.с.28,29). Згідно довідки від слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області Кукуш А.В. по кримінальному провадженню зазначено, що в період з 2014-2015 роки на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області під керівництвом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , було створено організовану групу, до якої увійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 , що увійшов пізніше до складу організованої групи, тим самим організувалося стійке об`єднання для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, поєднане єдиним планом відомим учасникам групи, з розподілом функцій учасників групи, спрямоване на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи. Організована та під керівництвом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 організована група в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи, з єдиним злочинним умислом, з корисливих мотивів, об`єднані спільністю дій і єдиним злочинними наміром, в період з вересня 2014 року по 20.12.216 року заволоділи майном (грошовими коштами) громадян: ОСОБА_9 в сумі 7 980 гривень; ОСОБА_10 в сумі 5 000 гривень; ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в сумі 25 580 гривень; ОСОБА_13 в сумі 1 590 гривень; ОСОБА_14 в сумі 7 132 гривень; ОСОБА_15 в сумі 13 187 гривень; ОСОБА_16 в сумі 13 359,01 гривень; ОСОБА_17 в сумі 3 700 гривень, ОСОБА_18 в сумі 3 000 гривень; ОСОБА_19 в сумі 4 500 гривень; ОСОБА_20 в сумі 9 300 гривень; ОСОБА_21 в сумі 40 000 гривень; ОСОБА_22 в сумі 26 600 гривень; ОСОБА_23 в сумі 20 670 гривень; ОСОБА_24 в сумі 20 000 гривень; ОСОБА_25 в сумі 10 000 гривень; ОСОБА_26 в сумі 5 500 гривень; ОСОБА_27 в сумі 8 550 гривень; ОСОБА_28 в сумі 17 718,90 гривень; ОСОБА_29 в сумі 7 740 гривень; ОСОБА_30 в сумі 14 000 гривень; ОСОБА_31 в сумі 4 000 гривень; ОСОБА_32 в сумі 6 700 гривень; ОСОБА_33 , в сумі 18 837 гривень; ОСОБА_34 в сумі 13 000 гривень; ОСОБА_35 в сумі 32 728,97 гривень; ОСОБА_36 , в сумі 34 105,60 гривень; ОСОБА_37 в сумі 48 401,55 гривень; ОСОБА_38 в сумі 24467 гривень; ОСОБА_39 в сумі 11 423,02 гривень; ОСОБА_40 в сумі 26 555 гривень; ОСОБА_41 , в сумі 14 000 гривень; ОСОБА_42 в сумі 12 000 гривень; ОСОБА_43 в сумі 58 856,62 гривень; ОСОБА_44 в сумі 18 950 гривень; ОСОБА_45 в сумі 11 562 гривень; ОСОБА_46 в сумі 15 600 гривень; ОСОБА_47 в сумі 12 800 гривень; ОСОБА_48 в сумі 27 000 гривень; ОСОБА_49 в сумі 3250 гривень; ОСОБА_50 в сумі 16 500 гривень; ОСОБА_51 в сумі 53 140 гривень; ОСОБА_52 в сумі 23 600 гривень; ОСОБА_53 в сумі 29 774,02 гривень; ОСОБА_54 в сумі 22 647,80 гривень; ОСОБА_55 в сумі 62 278,07 гривень; ОСОБА_56 , в сумі 11 000 гривень; ОСОБА_57 в сумі 11 000 гривень; ОСОБА_58 в сумі 21 190 гривень; ОСОБА_59 в сумі 24 357 гривень; ОСОБА_60 в сумі 9 500 гривень; ОСОБА_61 , в сумі 23 200 гривень; ОСОБА_62 в сумі 14 799 гривень; ОСОБА_63 в сумі 45 000 гривень, шляхом грабежів, шахрайств та розбійного нападу завдавши шкоди потерпілим на загальну суму 1 045 326,35 гривень. У ході проведення досудового розслідування після повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншим були встановлені факти злочинної діяльності членів організованої групи, відомості про які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В ході проведення досудового розслідування, орган досудового розслідування, з метою з`ясування обставин скоєння кримінального правопорушення, встановлення осіб ,які скоїли кримінальне правопорушення та встановлення інших доказів неодноразово викликався заявник ОСОБА_1 , надавалось доручення оперативному підрозділу на встановлення місця знаходження ОСОБА_1 .. При виконання доручення оперативним підрозділом було встановлено, що ОСОБА_1 після подачі заяви до органу досудового розслідування виїхав за кордон на територію Європейського Союзу і в подальшому на виклики слідчого не з`являвся, що унеможливлює виконання завдань кримінального провадження в контексті швидкого та повного досудового розслідування а також встановлення суб`єкта кримінального правопорушення, який вчинив кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суми завданого збитку ОСОБА_1 та інших обставин кримінального правопорушення та неможливості проведення всіх необхідних слідчих дій. 09 червня 2017 року, враховуючи строки досудового розслідування та вищевикладене кримінальне провадження № 0000106, внесене за заявою ОСОБА_1 , яке було об`єднано з кримінальним провадженням № 0000663, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. 14.06.2017 обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000663 від 27.08.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України направлено до суду та знаходиться на розгляді у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу. Після направлення обвинувального акту у кримінальному провадження № 0000663 від 27.08.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, до слідчого управління не надходила ухвала слідчого судді та постанова прокурора про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000106, яке було об`єднане з кримінальним провадження № 0000663 та скеровано з обвинувальним актом до суду, а також не внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 75-79).

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (шкода, завдана каліцтвом, ушкодженням здоров`я, незаконним засудженням тощо).

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначенні статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Згідно із ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіяння шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Як вбачається зі змісту позову, як на підставу відшкодування шкоди представник позивача вказує на надмірну тривалість кримінального провадження, а тому відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові КЦС ВС від 20.01.2021 року у справі № 686/27885/19.

Визначення моральної шкоди міститься у статті 23 ЦК України та у постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Під «моральною шкодою» слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як передбачено абз.2 п.5 цієї постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність дій заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювана, вина останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони завдані; ступінь вини заподіювана; яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи матеріальні формі він оцінює пов`язані з цим витрати та з чого він при цьому виходить.

У відповідності до п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок між поведінкою та шкодою.

Суд вважає, що представник позивача не довів належними та допустимими доказами заподіяння позивачу моральної шкоди як наслідок надмірної тривалості кримінального провадження, а посилання представника позивача як на обґрунтування завданої моральної шкоди через необхідність звернення його до суду, не можуть бути належною правовою підставою для її відшкодування відповідачем.

Ч.1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права через оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Чинний КПК України не передбачає оскарження в апеляційному та касаційному порядку ухвали слідчого судді про задоволення скарг заявника (потерпілого). Така ухвала є остаточною не з метою позбавлення слідчого, прокурора права на її перегляд вищою інстанцією та перевірки її законності і обґрунтованості, а задля забезпечення реалізації заявником права на вирішення його заяви про скоєння злочину у відповідності із нормами процесуального закону, яким регулюється вирішення цього питання.

Вказана правова позиція відображена в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.11.2017 у справі №751/10092/16-ц, та від 01.11.2017 у справі №464/172/16 -ц, а також у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №638/1420/16-ц.

Також, суд вважає за необхідне визначити наступне.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. За правилом частини другої статті 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виносить ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду. Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунення недоліків у такій діяльності. При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач не довів належними і допустимими доказами факт завдання йому майнової та моральної шкоди внаслідок тривалого розгляду кримінальної справи з вини відповідача, причинний зв`язок між діями слідчого поліції та настанням тих негативних наслідків, на які він посилався. Права потерпілого ОСОБА_1 у зв`язку із закриттям слідчим кримінального провадження були відновлені ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2017 року про скасування постанови слідчого від 09.06.2017 року також ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року про зобов`язання процесуального прокурора вчинити певні дії, що є достатньою сатисфакцією із урахуванням обставин цієї справи.

Отже, незгода із процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Процесуальні рішення є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.

Протягом усього часу досудового розслідування та по цей час позивач не позбавлений реалізації свого права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження.

Таким чином, підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу відсутні.

За таких обставин по справі, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява є безпідставною, необґрунтованою, а викладені в ній обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому є всі підстави для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи, що судом відмовлено у позові, витрати позивача на професійну правничу допомогу також не пілягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1167, 1173, ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову представника позивача-адвоката Пізняка Віктора Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 березня 2023 року.

Суддя Н.О.Кравченко