Справа № 136/501/23
провадження № 2-о/136/20/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме заповіту від імені ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кицюк О.П. 17.08.2022 за реєстровим за №508.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб (ч. 4 ст. 294 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, встановлений розмір судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2023 року становить 536,80 грн.

Разом з тим, до заяви про встановлення факту додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви, з огляду на скрутне матеріальне становище. Заявник зазначає, що вона є пенсіонером за віком, із доходів отримує лише пенсію, щомісячний розмір якої становить 2500 грн (підвищено в грудні 2022 року, до якого було 2300 грн). Також вказує, що при такому розмірі доходів складно задовольнити навіть необхідно мінімальні життєві потреби, а додатково сплатити із них судовий збір для неї є неможливим з огляду на матеріальний стан.

Згідно із ч.ч. 1,3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У вказаній вище ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено три альтернативні умови, за яких можливо відстрочити (розстрочити, а також з огляду на зміст ч.2 цієї статті зменшити чи звільнити від сплати судового збору), а саме: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивач віднесений до певної категорії осіб (військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто підставою для звільнення від сплати судового збору є відповідний майновий стан заявника при одночасному дотриманні умов, визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір». Отже, законом передбачено перелік умов, за наявності яких, лише у виключних випадках, суд вправі звільнити сторону по справі від сплати судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим, скрутне матеріальне становище заявника, не може вважатись достатньою підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Суд звертає увагу на те, що із наданих суду документів не вбачається, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, перелічених в п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту клопотання встановлено, що заявник є пенсіонером за віком, із доходів отримує лише пенсію, щомісячний розмір якої становить 2500 грн (підвищено в грудні 2022 року, до якого було 2300 грн). Утім, до суду не надано доказів, які б дозволяли встановити, що розмір судового збору (536,80 грн) перевищує 5 відсотків річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Отже, вказані вище обставини у своїй сукупності унеможливлюють застосування ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у заявника пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами заявника стосовно можливості звернення до суду у даній справі дотримано.

За таких обставин у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.185 ЦПК України), отже сума яка підлягає до сплати за подання заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу складає 536,80 грн.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.95, 175, 177, 185, 260, 261, 294, 315, 318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - залишити без руху надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо заявник не усуне недоліки у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і повернеться заявнику .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. Д. Іванець