Справа № 137/163/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Літин за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2014 року. Свій шлюб зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №90.

Позивач вказує, що причиною для розірвання шлюбу послугувало те, що вони не зійшлися характерами та на даний час майже на протязі одного року разом не проживають. Просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити її присвоєне у шлюбі прізвище « ОСОБА_3 ». Оплату судового збору просить залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, із свідоцтва про шлюб (а.с.10) встановлено, що сторони 22 листопада 2014 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.11) сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 55 ч.1 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Згідно ст.112 ч.2 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя. суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено судом, подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, оскільки сторони разом не проживають.

Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,141,247,259,263-268,280 ЦПК України і на підставі ст.ст.109,110-112 Сімейного кодексу України, відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовільнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 22 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №90.

Після розірвання шлюбу залишити її присвоєне у шлюбі прізвище « ОСОБА_3 »

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.