ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/839/23 Провадження № 2-о/636/85/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Орєхової Ю. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв цивільну справу № 636/839/23, провадження № 2-о/636/85/23 ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої вимоги таким.

09 серпня 2003 року заявник з заінтересованою особою уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 липня 2018 року шлюб між було ними розірвано. Наразі син проживає разом з ОСОБА_1 , який здійснює його виховання та матеріальне забезпечення, створив всі необхідні умови для розвитку та навчання дитини. Встановлення юридичного факту самостійного виховання дитини заявнику необхідно для оформлення допомоги на дитину, яка виховується одним з батьків, а також для переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, яка з дитиною не проживає, у зв`язку з чим він і звернувся до суду.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав вимоги, викладені в заяві, та просив суд справу розглянути за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви та просила суд справу розглянути за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного.

Згідно з свідоцтвом про одруження серії № НОМЕР_1 від 09 серпня 2003 року, виданим Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 одружилися 09 серпня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 19.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 березня 2011 року, виданого Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Згідно з рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 липня 2018 року (справа № 636/2626/18, провадження № 2/636/1556/18) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Рішення набрало законної сили 20 серпня 2018 року.

Відповідно до довідки від 23 грудня 2022 року, наданої КНП «Малинівська амбулаторія первинної медико-санітарної допомоги» Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, декларація ОСОБА_3 укладена з сімейним лікарем амбулаторії смт Малинівка.

Згідно з довідкою № 01-20/83 від 26 грудня 2022 року, наданою КЗ «Малинівський опорний ліцей № 1» Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 6-А класі Комунального закладу «Малинівський опорний ліцей № 1» Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

Відповідно до довідки № 0702-0/17/1354 від 26 грудня 2022 року, виданої відділом державної реєстрації Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з висновком про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 01-29/28 від 08 лютого 2023 року, наданим службою у справах дітей та сім`ї при виконавчому комітеті Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, враховуючи бажання дитини мешкати разом з батьком та те, що зміна місця проживання дитини негативно впливає на її психо-емоційний стан, визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 доцільне з батьком ОСОБА_1 та відповідає його інтересам.

Відповідно до розпорядження № 29 від 09 лютого 2023 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком», виданого Малинівською селищною військовою адміністрацією Чугуївського району Харківської області, місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27 лютого1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є зокрема, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право.

За таких обставин справи суд вважає можливим встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 самостійно виховує сина ОСОБА_3 .

Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення допомоги на дитину, яка виховується одним з батьків, а також для переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, яка з дитиною не проживає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 9, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 129 Конституції України, ст. ст. 4, 5, 13, 19, 81, 258, 259, 263 265, 268, 293, 294, 315, 319, 352, 354, 355, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , самостійно виховує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов