Справа № 195/2244/22
Провадження № 2-о/331/50/2023
У Х В А Л А

про повернення заяви

14 березня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., в стадії вирішення питання про відкриття провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, в порядку статті 31 ЦПК України, з Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху так надано заявнику строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання заявником даної ухвали, для усунення недоліків.

Вищевказану ухвалу було направлено на електрону адресу заявника ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зазначена у заяві, в анкетних даних заявника. Відповідно до довідки про доставку електронного листа, заявник отримала вказану вище ухвалу суду о 16 годині 10 хвилини 02 березня 2023 року.

Між тим, в визначений термін та на момент постанови цієї ухвали заявником так і не було виконано вимоги, які зазначені в ухвалі судді від 16 січня 2023 року.

Відповідно до п. 2) ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, виконати вимоги, які зазначені в ухвалі Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 січня 2023 року, заявник мала можливість у строк до 07 березня 2023 року включно.

Станом на 14 березня 2023 року за даними автоматизованої системи Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, від заявника заява про усунення недоліків заяви не надходила, а тому наявні підстави для повернення заяви.

Аналізуючи вищезазначене, необхідно прийти до висновку, що заявник не виконала вимоги, які зазначені в ухвалі Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 січня 2023 року, та не зазначила заінтересованих осіб, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; який саме факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують даний факт.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене та враховуючи те, що заява подана без додержання вимог передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви усунуто не було, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

За змістом частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У зв`язку з вищенаведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 294 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Надіслати копію ухвали заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун