ЄУН №337/4113/22
Провадження № 2/337/142/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2022 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Стадник Н.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь фінансової компанії заборгованість за договором позики №1513272 в розмірі 20823,72 гривні, а також судовий збір у розмірі 2 481,00 гривню.

В обґрунтування заяви зазначила, що 03 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладенодоговір позики №1513272. В подальшому, 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за умовами Договору факторингу №14/06/21 передав (відступив) ПАТ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором №1513272 від 03 лютого 2021 року. Відповідне повідомлення було направлено позичальнику ОСОБА_1 , проте останній після відступлення первісним кредитором прав вимоги позивачу не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Через порушення позичальником своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку.

Ухвалою судді від 14 грудня 2022 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17 січня 2023 року від представника відповідача адвоката Усенко А.В. надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач гроші не отримував, ніяких договорів із кредитними установами не укладав, електронно-цифровий підпис не отримував. Позивачем не доведено, що електронний підпис належить саме відповідачу, не доведено факт надання коштів відповідачу (виписки за картковими рахунками позичальника). Розрахунок заборгованості за кредитними договорами не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви. Крім цього, розрахунок заборгованості, який міститься у матеріалах справи складений ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а не первісними кредиторами, що не дає можливості встановити реальну суму заборгованості, яка була у нього на момент передачі прав вимоги за кредитними договорами.

Також зазначає, що договір позики №1513272 укладено нібито 03 лютого 2021 року терміном на 26 днів та після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та неустойку припиняється. Вважає безпідставним нарахування первісним кредитором процентів після закінчення строку кредитного договору У долучених до матеріалів справи Правилах надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК«1БАНК», а саме у п.7 зазначено порядок продовження строку користування позикою. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення отриманих коштів, як і доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування позивачем не надано. Наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу та розрахунок заборгованості не можуть вважатись належними доказами наявності заборгованості, оскільки з наданого розрахунку не вбачається як саме нараховувались відсотки за користування позикою до укладення договору факторингу, тобто розрахунок складений ТОВ «ФК«ЄАПБ», а не первісним кредитором.

Крім того, зазначає, що в матеріалах справи не містяться жодні підтвердження того, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» направляла ОСОБА_1 , повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, а також не міститься доказів отримання такого повідомлення останнім. Крім цього, просив стягнути витрати відповідача на правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень.

23 січня 2023 року і 01 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачем зазначено, що згідно умов договору позики від 03 лютого 2021 року сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано кошти, строки та умови користування ними, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору позики в електронній формі, на погоджених умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на номер мобільного телефону ОСОБА_1 . Отже позивачем в повній мірі доведено факт укладення кредитного договору №1513272 від 03 лютого 2021 року, обґрунтовано розмір заборгованості відповідача, позичальником самостійно в електронному вигляді було заповнено для укладення кредитного договору відповідні форми. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Щодо законності відступлення права вимоги позивач зазначив, що договір факторингу між ТОВ «ФК «1 БАНК» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено у відповідності до вимог чинного законодавства та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача, останній не є стороною цього договору. Щодо повідомлення про переуступку права вимоги позивачем зазначено, що договором факторингу не передбачено передачі ТОВ ФК «ЄАПБ» таких повідомлень, останні не змінюють умов раніше укладених кредитних договорів, право первісного кредитора на переуступлення права вимоги третім особам не залежить від згоди позичальника. Згідно Реєстру боржників №5 від 14 червня 2021 року до договору факторингу №14/06/21 укладеного між позивачем та ТОВ «ФК«1БАНК» 14 червня 2021 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача у розмірі боргу 20 823,72 грн., з яких нараховані відсотки за користування позикою складають 12 373,72 грн. та з моменту отримання права вимоги не здійснював нарахувань жодних штрафних санкцій. ТОВ «ФК«ЄАПБ» не є первісним кредитором та не володіє оригіналами первинних документів на отримання та повернення наданих у позику коштів та детального розрахунку заборгованості, а тому позивачем направлявся запит до ТОВ «ФК«1БАНК» щодо надання додаткових доказів, а саме детальний розрахунок заборгованості та доказів що підтверджують надання (перерахування коштів Позичальнику за укладеним договором-відповідь на який не отримано. Із урахуванням наведеного, у разі недостатності наданих позивачем доказів, просили залучити до розгляду ТОВ «ФК«1БАНК» для вирішення питання про витребування у нього доказів, що підтверджують факт перерахування грошових коштів ОСОБА_1 за договором позики №1513272 від 03 лютого 2021 року та розрахунок заборгованості за вказаним договором станом на дату відступлення права вимоги. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, судове засідання провести у відсутності представника позивача. Також вважає необґрунтованим розмір заявлених для компенсації витрат на правничу допомогу відповідача.

При цьому, клопотання про залучення третьої особи, чи про витребування доказів не заявили.

Від представника позивача ОСОБА_2 17 січня 2023 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

25 квітня 2023 року представник відповідача адвокат Усенко А.В. надав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

За таких обставин, наданих сторонами заяв по суті спорі і доказів, суд вбачає за можливе вирішити спір за відсутності сторні, та відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 03 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №1513272 в електронній формі.

Згідно з п.1 договору позики, за цим договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі - «Позику»), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.

Пунктом 2 договору визначено, що сума позики становить 8450 грн.; строк позики (договору) - 26 днів, процентна ставка визначена - 1,99% в день (фіксована); дата надання позики -03 лютого 2021 року; дата повернення позики - 01 березня 2021 року; знижена процентна ставка/день - 0,79%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою(її частиною) за день - 2,7%; орієнтовна річна процентна ставка - 288,35%, орієнтовна загальна вартість позики-10185,63 грн.

Вказаний договір позики укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписаний накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.5 договору.

Підписанням цього договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також відповідач погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику(на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою(пролонгація) йому зрозумілі (п.п.4.1, 4.2 договору позики).

Заперечення відповідача щодо укладення договору є безпідставними і не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК«1БАНК» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до п.1.1 якого позивач набув право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до боржників ТОВ «ФК«1БАНК», включаючи суму основного зобов`язання(позики), плату за позикою(плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань. Перелік божників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру божників №5 від 21 вересня 2021 року за Договором Факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20823,72, з яких 8450,00 сума заборгованості за основною сумою боргу та 12373,72 грн.- сума заборгованості по відсоткам

Додатковою угодою №2 від 14 червня 2021 року до договору факторингу сторони погодили внесення змін у п.1.3 Договору та виклали його у новій редакції за змістом якої Клієнт взяв на себе зобов`язання протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики, повідомити божників про відступлення права вимоги та надати інформацію про Фактора.

Як вбачається з Витягу з Реєстру божників №5 від 14 червня 2021 року до Договору факторингу №14/06/21 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1513272 на загальну суму 20823,72 грн., з яких: 8450,00 грн.- заборгованість за основним боргом; 12373,72 грн.- заборгованість за відсотками.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №1513272 від 03 лютого 2021 року вбачається, що станом на 31 жовтня 2022 року борг нараховано у розмірі 20823,72 грн., з яких: 8450,00 грн.- заборгованість за основним боргом; 12373,72 грн.- заборгованість за відсотками.

Вказаним розрахунком підтверджується, що з моменту набуття позивачем права вимоги з вказаним договором та станом на 31 жовтня 2022 року заборгованість обліковувалась у розмірі 20823,72 грн., нарахування за відсотками чи штрафними санкціями позивачем не проводились.

Так, відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту.

Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі №569/8962/16-ц.

У статті 1077 ЦК України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2 ст.1046 ЦК України).

В даному випадку, між ТОВ «ФК«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», в електронній формі укладено договір позики №1513272 від 03 лютого 2021 року.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статтті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором в установлений строк не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

В даному випадку позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики №1513272 від 03 лютого 2021 року у розмірі 20823,72 грн., який згідно наданого розрахунку складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8450,00 грн. та заборгованості за відсотками у сумі 12373,72 грн. Однак у наданому позивачем розрахунку зазначена лише сума заборгованості за тілом позики та нараховані відсотки, проте порядок нарахування заборгованості не вказаний.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18., та у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц.

При цьому, відповідно до п.6.3 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затверджених 14 серпня 2020 року рішенням Загальних зборів учасників товариства (розділ 6 «Порядок нарахування, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів і порядок повернення позики»), нарахування процентів за користування позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку позичальника та нараховується за базовою процентною ставкою, зазначеною в договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення.

Так, зазначений пункт Правил передбачає, що проценти за користування позикою нараховуються кожний день, з дня надання кредитних коштів по день (дату) повернення позики.

Суд зазначає, що згідно договору позики строк дії позики був визначений до 01 березня 2021 року, а кошти надавались позичальнику строком на 26 днів. Суду не надано доказів того, що в даному випадку до договору було застосовано пролонгацію, відповідно до умов такого договору, за згодою обох сторін правочину.

Оскільки позивачем не надано розрахунок заборгованості за договором позики первісного кредитора ТОВ «ФК«1БАНК» станом на дату відступлення права вимоги, поза межами строку дії договору позики, тобто за період з 01.03.2021 року по 14.06.2021 року, тому суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню.

Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 8450,00 грн., узгодженої процентної ставки у розмірі 1,99% в день та строку позики (строку договору) тривалістю 26 днів, сума процентів, нарахованих за один день становитиме 168,15 грн.(8450,00 грн*1,99 %), а загальна сума нарахованих відсотків за період користування позикою становить 4 371,90 грн. (168,15 грн*26 днів).

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики №1513272 від 03 лютого 2021 року у сумі 12821,90 грн., з яких 8450,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 4 371,90 грн. заборгованість за відсотками. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Стороною відповідача у відзиві заяву заявлено про стягнення зі сторони позивача витрат на правничу допомогу.

Так, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (п.12 ч.3 ст 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідачу правничу допомогу надавав адвокат Усенко Антон Володимирович на підставі договору про надання правничої допомоги від 12 січня 2023 року.

Розрахунковою квитанцією № КО-1 від 16 січня 2023 року підтверджується сплата відповідачем адвокату Усенко А.В. 6000 грн. за договором про надання правничої допомоги від 12 січня 2023 року.

Нормами ч.2 ст 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6 ст 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані зрозглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові -на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язаніці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову,значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторонни або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторонни під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений, на їх надання, та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, наявність сформованої сталої судової практики в такій категорії справ, беручи до уваги те, що відповідачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а позивачем заявлено про їх неспівмірність, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в даній справі, в сумі 3000 грн.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 1 488,60 грн. сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 158, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, 317, 319, 321, 328, 330, 387, 388 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30) заборгованість за договором позики №1513272 від 03 лютого 2021 року в загальному розмірі 12821,90 гривня (дванадцять тисяч вісімсот двадцять одна гривня 90 коп.), з яких: 8450,00 гривень заборгованість за позикою, 4371,90 гривня заборгованість за відсотками.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30) на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1488,60 гривень (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 60 коп.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на відшкодування витрат на правничу допомогу 3000 гривень (три тисячі гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.С. Бредун