Справа № 522/5587/23
Провадження № 2/522/3607/23
УХВАЛА

24 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни, про визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни, про визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права іпотекодержателя на нерухоме майно.

Разом з позовною заявою Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам, державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, відчужувати у будь-який спосіб та розпоряджатися нерухомим майном, в тому числі, але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність та вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., реєстраційний номер об`єкта: 01, із внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про зазначену заборону, до набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Підставою звернення до суду стало те, що 31.10.2006 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ODH0GK01420223, на підставі якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 138 000,00 дол. США, з яких: 120 000,00 дол. США на купівлю нерухомості та 18 000,00 дол. США на сплату страхових платежів строком до 28.10.2021, останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит у межах узгодженого сторонами кредитного ліміту. 01.11.2006 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором укладено договір іпотеки № ODH0GK01420223. Згідно з п.7 договору іпотеки, в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2010 у справі № 2- 2814/10 позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково та в рахунок погашення заборгованості за договором № ODH0GK01420223 від 01.11.2006 в розмірі 113 659,46 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну на праві приватної власності ОСОБА_1 , квартиру, загальною площею 63,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ODH0GK01420223 від 01.11.2006) із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

03.03.2016 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі вищевказаного заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

11.12.2017 рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/12031/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.10.2020, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 16.08.2021, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 03.03.2016 на підставі заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 22.07.2010 у справі №2-2814/10, між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і ОСОБА_4 .

Вказує, що таким чином, сторони повернулися у первісний стан, ОСОБА_1 став власником спірної квартири та відповідно іпотекодателем, квартира в свою чергу стала предметом іпотеки згідно договору іпотеки №ODH0GK01420223 від 31.10.2006.

У подальшому, ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 15.08.2022 відчужив спірну квартиру на користь своєї сестри ОСОБА_2 .

При цьому, вказує, що позичальник зобов`язання за кредитним договором № ODH0GK01420223 від 31.10.2006 не виконав, заборгованість не сплатив, відчужив предмет іпотеки, чим порушуються права позивача, у зв`язку з чим останній був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Вважає, що спірна кватира вибула з власності ОСОБА_1 внаслідок недобросовісних дій останнього, спрямованих на уникнення звернення стягнення на це майно, оскільки він не міг не знати, що заборгованість не погашена, кредитні зобов`язання не виконані, а банк як іпотекодержатель вказаного майна, згоду на таке відчуження не давав.

Враховуючи, що оскільки відсутні будь-які заборони та обтяження у державних реєстрах щодо цього майна, існує очевидна небезпека відчуження спірного нерухомого майна іншим особам та заподіяння шкоди правам та інтересам АТ КБ «Приватбанк» як іпотекодержателя, оскільки ОСОБА_2 може безперешкодно відчужувати даний об`єкт нерухомості, тому є підстави для забезпечення позову з метою недопущення подальшого відчуження нерухомого майна.

Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову та унеможливить ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви в межах вирішення цієї заяви, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, № 9 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

При розгляді заяви про забезпечення позову судом установлено, що між сторонами виник спір щодо квартири АДРЕСА_1 .

Указана квартира належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.08.2022, посвідченого Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 550.

З урахуванням підстав та змісту заяви, надавши оцінку відповідності виду заходу забезпечення вимогам заяви, балансу інтересів сторін, враховуючи вимоги щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, проводити дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., реєстраційний номер об`єкта: 01, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Указаний вид забезпечення позову узгоджується з предметом та підставами позову, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

При цьому, вжиття указаного виду забезпечення позову не порушує права власника спірного майна щодо користування цим майном та лише обмежує право вільного розпоряджання таким нерухомим майном, залишаючи при цьому права володіння та користування на час розгляду справи.

Водночас цей захід унеможливлює вчинення будь-яких дій щодо відчуження майна, вчинення нотаріальних та реєстраційних дій щодо спірної квартир, тому відсутня потреба у додатковому забезпеченні позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам відчужувати у будь-який спосіб та розпоряджатися нерухомим майном, в тому числі, але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність спірної квартири, а тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, проводити дії щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 31 кв.м., реєстраційний номер об`єкта: 01.

У решті заяви - відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову для виконання надіслати Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Особи, які можуть отримати статус учасників справи як:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .

Суддя Т. Ю. Федчишена