Справа № 727/673/23
Провадження № 2-о/727/69/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: Головуючого судді Слободян Г.М., секретар судових засідань Вахнован Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , РОНКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РОНКПП: НОМЕР_2 ) про встановлення факту родинних відносин

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог заявниця ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та після її смерті, відкрилася спадщина, яка складається з 16/100 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 . Зазначає, що за життя її мати склала заповіт і заповідала ОСОБА_2 вказану частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 ; вона ж є спадкоємицею за законом. Проте, як заявниці вказує у заяві, оформити спадкова права не може, так як у зв`язку з одруженням змінила прізвище та при розлученні, дошлюбне прізвище ОСОБА_4 не повернула собі і на даний час не може отримати копію свідоцтва про шлюб, оскільки шлюб був зареєстрований в м. Брацк Іркутської області рф. Аргументує доводи заяви окрім наведеного і тим, що за життя її мати кілька разів виходила заміж, внаслідок чого також змінювала прізвище. Необхідність встановлення факту родинних відносин між нею і матір`ю зумовлена і тим, що в її свідоцтві про народження прізвище матері вказано ОСОБА_5 , замість вірного по батькові ОСОБА_6 . Просить, встановити факт родинних відносин, а саме, що вона ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.01.2023р. відкрито провадження у наведеній вище справі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, були відповідно належним чином повідомленими про день, час і місце судового розгляду справи.

Заявницею ОСОБА_1 , в її інтересах представником, адвокатом Головко О.С. в суд подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності; заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин підтримано в повному обсязі.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 також в суд скерував письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог заявниці не заперечував і просив задовольнити.

Суд, постановив проводити розгляд справи за відсутності заявника та представника заінтересованої особи, які у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Львів, що підтверджується паспортом громадянина України та свідоцтвом про народження, актовий запис 2634 (№0654032) (а.с. 6,7,9). Прізвище заявниці у свідоцтві про народження вказано ОСОБА_7 , її батьками значаться: батько - ОСОБА_8 та мати ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу ( НОМЕР_3 ) (а.с.8) вбачається, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розірвано, актовий запис 700. Після розірвання шлюбу, заявниця залишила прізвище набуте в шлюбі - ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 20.10.2022 року в м. Чернівці Чернівецький район, Чернівецька область ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 15.10.2020 року надала заповіт, у якому вказала, що на випадок її смерті, належне їй на праві власності 16/100 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_3 заповідала ОСОБА_2 (а.с. 12). Даний заповіт внесено до реєстрації за Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.13). При цьому, судом досліджено і свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.07.2018 року (а.с.14), відповідно до якого після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є його дружина - ОСОБА_3 та спадщина, на яку видано вказане свідоцтво складається з 8/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_3 (а.с. 14).

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була матір`ю заявниці. Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами позбавляє заявницю ОСОБА_1 права на отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

За змістом статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Суд зокрема розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про що зазначено в пункті 1 частини першої статті 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Встанолвення вказаного вищенаведеного факту є необхідним для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76, 81, 211, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293, 294, 315 ч. 2, 354 ч. 1 ЦПК України, суд УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , РОНКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РОНКПП: НОМЕР_2 ) про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,жителька АДРЕСА_1 є дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Чернівці, Чернівецький район Чернівецька область, Україна.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16.02.2023р.

Суддя Слободян Г.М.