Провадження № 2/512/50/23
"14" березня 2023 р. смт Саврань
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря Шаповал Н.Г.,

представника позивача адвоката Яжук Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2022 до суду надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якому просив суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до складу якого входять три земельні ділянки площею 0,25 га, 0,1605 га та 6,700 га відповідно.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить три земельні ділянки площею 0,25 га, 0,1605 га та 6,700 га відповідно.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав.

Спадкодавцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 були його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка не претендує на спадкове майно.

При зверненні позивача до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримав лист в якому йому рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що прийняв спадщину батька, оскільки проживав з ним на день його смерті за адресою: с. Білоусівка, Савранський район, Одеська область.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 29.09.2022 цивільний позов ОСОБА_1 залишений без руху через його невідповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

01.11.2022 до канцелярії суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про усунення недоліків його цивільного позову.

Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 30.11.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 21.12.2022. В подальшому підготовче судове засідання було відкладене на 28.02.2023.

Представник позивача адвокат Яжук Т.Є. 28.02.2023 подала заяву про залишення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом без розгляду.

28.02.2023 ухвалою Савранського районного суду Одеської області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом залишено без розгляду. Крім того, вказаною ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 14.03.2023.

Представник позивача адвокат Яжук Т.Є.в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, проте 01.03.2023 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі (а.с. 149).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 починаючи з 2001 року проживав в селі Білоусівка колишнього Савранського району Одеської області в будинку разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , який помер в 2008 році. Після смерті ОСОБА_3 його син ОСОБА_1 проживав в будинку свого батька до 2011 року. Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 доглядав свого батька оскільки останній за життя хворів на цукровий діабет. Після смерті ОСОБА_3 його син ОСОБА_1 займався похованням батька та оплачував всі необхідні для цього витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить три земельні ділянки.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 були його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка не претендує на спадкове майно.

З довідки Капустянської сільської ради Савранського району Одеської області від 04.08.2020 № 113 вбачається, що ОСОБА_3 проживав та постійно був зареєстрований в селі Білоусівка Савранського району Одеської області по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28).

З довідки Капустянської сільської ради Савранського району Одеської області від 04.08.2020 № 112 вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та постійно був зареєстрований в селі Білоусівка Савранського району Одеської області по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті ОСОБА_3 за вказаною адресою проживав та був зареєстрований один. Інших зареєстрованих осіб немає (а.с.29).

При зверненні позивача до Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримав лист в якому йому рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.31).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 01.11.2008 на час відкриття спадщини за адресою: с. Білоусівка, Савранський район, Одеська область, що підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

-копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 (а.с. 4);

-довідкою Капустянської сільської ради Савранського району Одеської області від 04.08.2020 № 112;

-довідки Капустянської сільської ради Савранського району Одеської області від 04.08.2020 № 113;

-поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законом не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У відповідності з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини 6 статті 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

З цього слідує, що особа є вільною у виборі місця проживання і може мати декілька місць проживання, а зареєстрованим може бути лише одне місце проживання. Відмінність місця реєстрації заявника і фактичного місця проживання не суперечить вимогам закону.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідний позивачу для прийняття спадщини після покійного батька.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами був достовірно встановлений факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 01.11.2008 на час відкриття спадщини за адресою: с. Білоусівка, Савранський район, Одеська область.

Суд встановив, що при подачі позову, позивачем сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн (а.с.1).

Крім того, позивач, на виконання вимог ухвали суду від 29.09.2022 про залишення позовної заяви без руху, сплатив судовий збір у розмірі 206,68 грн (а.с.39).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідачки.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статтею 81, частиною 3 статті 258, статтями 259, 263-265, пунктом 5 частини 2 статті 293, статтею 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 01.11.2008 на час відкриття спадщини за адресою: с. Білоусівка, Савранський район, Одеська область.

Судові витрати у справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.Ю. Брюховецький