Справа № 214/4659/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 187 565,98 грн., а саме: за кредитом 138 448,57 грн, по відсотках 49 208,41 грн., а також судові витрати у розмірі 2 814,85 грн.

В обґрунтування позову наводить наступне. 21.07.2020 року АТ "Альфа-Банк", надалі за текстом позивач, та фізична особа громадянин України, який є ОСОБА_1 , надалі за текстом відповідач, уклали Оферта на укладання угоди про надання кредиту № 500835940, надалі за текстом договір. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач (за договором кредитор) зобов`язується надати відповідачеві (за договором позичальникові) кредит у сумі кінцевий термін повернення кредиту 22.07.2025 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 152 271,58 грн. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 02.08.2022 року, має прострочену заборгованість 187 656,98 грн., а саме: за кредитом 138 448,57 грн., по відсотках - 49 208,41 грн. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів з його користування, щонайменше на один календарний місяць. Позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредиту. Позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою. по Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, с договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно до Постанови Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року по справі № «Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається 204/7584/16-ц, провадження № 61-26115св18 встановлено: «Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається п щ таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором с домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які с обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору с умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або с необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, с нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір. в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів. виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634. цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони с вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичай ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договорам або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) с грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки с грошова сума, й розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі».

У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою до суду надав клопотання, згідно якого просить розглядати справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, відзиву не подав, у зв`язку з чим на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: публічна пропозиція на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.6-19), оферта на укладення угоди (а.с. 20), анкета-заява (а.с.20 зворот), графік платежів (а.с.21), паспорт споживчого кредиту (а.с.21 зворот), розрахунок заборгованості (а.с.23), виписка по особовому рахунку (а.с. 24-32), виписка (а.с. 33), наказ (а.с.35), статут (а.с. 36-40).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: публічну пропозицію на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.6-19), оферту на укладення угоди (а.с. 20), анкету-заяву (а.с.20 зворот), графік платежів (а.с.21), паспорт споживчого кредиту (а.с.21 зворот), виписку по особовому рахунку (а.с. 24-32), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення кредитного договору, умови надання кредиту та порядок його погашення.

Суд вважає належним доказом: розрахунок (а.с.23), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме суму заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає належними доказами:виписку (а.с.33), наказ (а.с.35), статут (а.с.36-40), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме підстави здійснення позивачем діяльності щодо надання банківських послуг.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

21 липня 2020 року між АТ «Альфа-Банк»» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом оформлення оферти на укладення угоди про надання кредиту №500835940, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.20). За умовами договору банк надав позичальникові споживчий кредит за типом «кредит готівкою» в сумі 152271 грн. 58 коп. строком на 60 місяці, з терміном повернення кредиту до 22 липня 2025 року. За користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за фіксованою ставкою 32,00% річних. Кошти надано позичальникові шляхом переказу на відкритий в АТ «Альфа-Банк» рахунок № НОМЕР_1 .

Цього ж дня ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про акцент публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с.20зворот).

Сторони погодили, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, суми комісійної винагороди та інші платежі за угодою про надання кредиту здійснюються позичальником щомісячно, рівними частинами (по 5115 грн. 20 коп.) у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених Угодою про надання кредиту та відповідно до Графіку платежів з повернення кредиту, сплати процентів за користування ним (а.с.21).

Підписанням анкети-заяви та оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 дав свою згоду на те, що вони разом із запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг, Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», затвердженим розпорядженням банку з усіма змінами та доповненнями, складають кредитний договір, який по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України. Вказані приписи також закріплено в попередньо заповненій та підписаній позичальником анкеті-заяві не укладення кредитного договору.

Крім того, позичальник був належним чином ознайомлений із паспортом споживчого кредиту (а.с.21зворот), який містить детальний розпис умов кредитування, складових загальної вартості кредиту та Графіком платежів (а.с.21), що підтверджується його підписом.

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.

В силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором №500835940від 21 липня 2020 року виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит в обумовленому розмірі 152271 грн. 58 коп. шляхом зарахування на відкритий в банку рахунок 21 липня 2020 року, що слідує з виписки по особовому рахунку (а.с.24). Крім того, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.

Натомість позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх прострочення, внісши кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості за наступною хронологічністю: на погашення тіла кредиту 25 серпня 2020 року 1647 грн. 33 коп., 22 вересня 2020 року 1078 грн. 75 коп., 22 жовтня 2020 року 1107 грн. 26 коп., 23 листопада 2020 року 1136 грн. 79 коп., 22 грудня 2020 року 1167 грн. 10 коп., 22 січня 2021 року 1198 грн. 23 коп., 22 лютого 2021 року 1230 грн. 18 коп., 22 березня 2021 року 1262 грн. 98 коп., 22 квітня 2021 року 1296 грн. 66 коп., 24 травня 2021 року 1331 грн. 24 коп., 22 червня 2021 року 1366 грн. 74 коп., 23 липня 2021 року 1403 грн. 19 коп., 26 серпня 2021 року 1440 грн. 61 коп., 23 вересня 2021 року 1479 грн. 02 коп., 23 жовтня 2021 року 1518 грн. 46 коп., 23 листопада 2021 року 1558 грн. 96 коп., 23 грудня 2021 року 1600 грн. 53 коп., 25 січня 2022 року 1643 грн. 21 коп., 23 лютого 2022 року 1687 грн. 03 коп., 25 липня 2022 року 1732 грн. 01 коп., загалом 27 886 грн. 03 коп.; на погашення процентів за користування кредитом 25 серпня 2020 року 4060 грн. 58 коп., 22 вересня 2020 року 4016 грн. 65 коп., 22 жовтня 2020 року 3987 грн. 89 коп., 23 листопада 2020 року 3958 грн. 36 коп., 22 грудня 2020 року 3928 грн. 05 коп., 22 січня 2021 року 3896 грн. 92 коп., 22 лютого 2021 року 3864 грн. 97 коп., 22 березня 2021 року 3832 грн. 17 коп., 22 квітня 2021 року 3798 грн. 49 коп., 24 травня 2021 року 3763 грн. 91 коп., 22 червня 2021 року 3728 грн. 41 коп., загалом 42836 грн. 40 коп. (а.с.24-32).

Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання.

Згідно з ст. 611 ч.1, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Як слідує з розрахунку заборгованості (а.с.23), в результаті неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань, несвоєчасним внесенням ануїтетних платежів станом на 02 серпня 2022 року утворилась заборгованість в сумі 187 656 грн. 98 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 138 448 грн. 57 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 49 208 грн. 41 коп.

Заявлену суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 138 448 грн. 57 коп., суд вважає необґрунтованою виходячи з наступного.

Зазначаючи про наявність заборгованості за тілом кредиту, позивач у своєму розрахунку заборгованості (а.с.23), зазначив, що загалом відповідач сплатив на погашення тіла кредиту в період з 22.08.2020 року по 22.06.2021 року 13823 грн. 01 коп., однак як вбачається з виписки по особовому рахунку (а.с.24-27) відповідач сплатив на погашення тіла кредиту в період з 22.08.2020 року по 25.07.2022 року загалом 27 886 грн. 03 коп. Таким чином, банком збільшено заборгованість за тілом кредиту на 14 063 грн. 02 коп., а тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 124 385 грн. 55 коп. (138 448 грн. 57 коп. 14 063 грн. 02 коп.).

З наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 49 208 грн. 41 коп., суд погоджується, оскільки він не викликає сумнівів в його достовірності та належності як доказу, та узгоджується з випискою по особовому рахунку (а.с.28-32).

Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання відповідачем кредитно-договірних зобов`язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №500835940 від 21 липня 2020 року станом на 2 серпня 2022 року, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково в загальному розмірі 173 593 грн. 96 коп., яка включає: заборгованість за тілом кредиту 124 385 грн. 55 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 49 208 грн. 41 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2603 грн. 88 коп. (а.с.1) пропорційно частині задоволених вимог (92,50 %).

Керуючись ст.ст.15, 16, 207, 525, 526, 546, 548, 549, 626, 628, 631, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 274, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, заборгованість за договором від 21.07.2020 року у загальному розмірі 173 593 грн. 96 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 124 385 грн. 55 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 49 208 грн. 41 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, витрати по сплаті судового збору в сумі 2603 грн. 88 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов