Справа № 288/611/23
Провадження № 2/288/172/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Семенюк О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа: орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області (далі - Третя особа) про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна в якому вказує, що вона є рідною сестрою Відповідача, яка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька якого внесені за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 СК України.

Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від обов`язків по вихованню сина, не працює, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує належним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не створює умов для отримання ним освіти, внаслідок чого Позивач змушена була забрати племінника до себе та на даний час він проживає з нею.

Позивач зазначає, що працівники служби у справах дітей неодноразово проводили профілактичні бесіди з Відповідачем щодо неналежного виконання нею своїх батьківських обов`язків, також Позивач намагалась вплинути на поведінку сестри та змінити її ставлення до виконання батьківських обов`язків, однак вказані заходи на поведінку Відповідача не вплинули та її ставлення до дитини не змінилося. Наведені факти є ухиленням матері від виховання сина, свідомими нехтуванням своїх обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до сина та принижує його гідність, що в подальшому може призвести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної так і з правової точки зору. Крім того, Відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина, про що надала засвідчену заяву.

З метою захисту прав та інтересів дитини органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав та призначення Позивача опікуном над племінником, так як вона має можливість його утримувати та в її родині створені всі необхідні умови для його проживання.

На підставі вищевикладеного Позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити опіку над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , опікуном над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та позбавити Відповідача батьківських прав відносно сина, встановити опіку над дитиною та призначити її опікуном.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій позов визнала, просила справу слухати у її відсутність.

Представник Третьої особи в судовому засіданні підтримала заявлений позов, просила його задовольнити.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вислухавши Позивача та представника Третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . /а.с.7/

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу, відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. /а.с.8/

Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16 лютого 2023 року, під час відвідування сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було з`ясовано: про те, що її племінник - ОСОБА_3 , проживає разом з нею без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.9/

15 лютого 2023 року за вих.№ 1005/87 виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради видано довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб про те, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.10/

ОСОБА_3 , дійсно навчається у 6 класі Попільнянського ліцею № 2 Попільнянської селищної ради, що підтверджується довідкою Попільнянського ліцею № 2 від 29 листопада 2023 року за вих.79. /а.с.11/

Відповідно до характеристики виданої 16 лютого 2023 року, ОСОБА_3 , учень 6-го класу Попільнянського ліцею № 2, 2011 року народження, навчається із 01 вересня 2017 року, за період навчання показав себе як відповідальний, добросовісний учень, 1-4 класи мав достатній рівень знань з читання та середній рівні із мови та математики. Навчатися у 5-мі, 6-му класах стало важче, враховуючи специфіку середньої ланки освітнього процесу та неможливості отримати допомогу із боку матері, яка належної уваги дитині не приділяє. Учень часто без поважних причин не відвідує школу, бесіди з матір`ю результатів не дають так як вона не розуміє свою відповідальність, не працює та сім`я проживає за кошти виділені родичами або за одноразові заробітки. /а.с.12/

Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мітніцьким Ю.Г., засвідчено справжність підпису ОСОБА_2 в заяві від 18 січня 2023 року про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав на свого малолітнього сина - ОСОБА_3 . /а.с.13/

Згідно Висновку оцінки потреб сім`ї від 25 листопада 2023 року, мати - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 , проживають в АДРЕСА_2 та за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що наявні складні життєві обставини, основними чинниками, що їх спричиняють є безробіття, зловживання спиртними напоями, неналежні умови проживання, скрутне матеріальне становище. /а.с.14-16/

Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради від 01 лютого 2023 року № 31, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, запобігання бездоглядності, орган опіки та піклування селищної ради вважає за доцільне надати висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1986 року народження по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.17, 18/

Як вбачається з Висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітнім племінником ОСОБА_3 , затвердженим рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради від 22 лютого 2023 року № 42, орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_1 може бути призначена опікуном над малолітнім племінником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.19, 20/

Заробітна плата ОСОБА_1 , яка працює в ТОВ «ВКФ Серга Мотор-Сервіс», за період з серпня 2022 року по січень 2023 року становить - 40258.74 гривень, що підтверджується довідкою про заробітну плату. /а.с.21/

06 березня 2023 року комунальним некомерційним підприємством «Попільнянська лікарня» надано висновок про стан здоров`я заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка згідно остаточного висновку є придатною. /а.с.22/

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 16 лютого 2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. /а.с.23/

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08 лютого 2019 року, продавець - ОСОБА_5 передала (продала), а покупець - ОСОБА_6 прийняв (купив) належний продавцю на праві особистої приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудою, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.24-26/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулась до суду з позовом до Відповідача про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна з тих підстав, що вона самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, який проживає з нею та вона займається його утриманням та вихованням.

Статтею 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство; забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно приписів частини другої статті 150, частини другої статті 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно приписів статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.

Пунктом 16 вищевказаної Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків, в даному випадку позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно Відповідача, але вона свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків: не приймає участі у його вихованні, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його життям та здоров`ям, не виявляє ніякого інтересу до дитини, а тому наявні підстави для позбавлення Відповідача батьківських прав відносно її дитини.

Крім того, Відповідач надала нотаріально завірену згоду на позбавлення її батьківських прав відносно сина.

Позивач також просить призначити її опікуном над малолітньою дитиною.

Згідно частини третьої статті 243 СК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 244 СК України визначено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно статті 249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Опікун, піклувальник має право вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Опікун, піклувальник не має права перешкоджати спілкуванню дитини з її батьками та іншими родичами, за винятком випадків, коли таке спілкування суперечить інтересам дитини. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Підстави для виникнення права на оплату послуг опікуна та піклувальника, її розмір і порядок виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (стаття 62 ЦК України).

Частинами другою - четвертою статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно частини першої, третьої, четвертої статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

До цього слід додати, що призначення піклувальника чи опікуна віднесено цивільним законодавством до повноважень суду лише при розгляді справ про обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, а також при розгляді інших цивільних справ, якщо стало відомо, що дитина залишилася без батьківського піклування (при розгляді судом справи про позбавлення батьківських прав тощо). Лише за таких умов суд встановлює опіку чи піклування та призначає за поданням органу опіки та піклування опікуна чи піклувальника.

Пунктом 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Наведені обставини у їх взаємозв`язку вказують на наявність підстав для задоволення позову та позбавлення Відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина, встановлення над ним опіки та призначення Позивача опікуном над її племінником.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при зверненні до суду просить залишити судові витрати за собою, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»; Законом України «Про охорону дитинства»; статтями 5, 141, 150, 157, 161, 164, 165, 166, 167, 243, 244, 249 СК України; статтями 15, 16, 60, 62, 63, 67 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 198-200, 206, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , опікуном над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник