Постанова

Іменем України

14 березня 2023 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/2573/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 05 вересня 2022 року

в складі судді Фролової І. В.

у цивільній справі №761/6393/22 Шевченківського районного суду м. Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

У С Т А Н О В И В:

22 лютого 2022 року позивач - Приватне акціонерне товариство "Київводоканал" (далі - ПрАТ "АК "Київводоканал", Товариство) звернувся до суду з позовом, в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , своєчасно отримує послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, однак не сплачує за такі послуги, просив стягнути з останньої заборгованість за спожиті у період з 01.08.2014 по 31.12.2021 послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, обслуговування вузлів комерційного обліку та плати за абонентське обслуговування у розмірі 18 053 грн 69 коп.

Також, позивач, посилаючись на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, просив на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідачки 3% річних в розмірі 1 773,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 5 947,76 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що обов`язок з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення має нести лише власник квартири, до якої надаються такі послуги.

Судом не враховано, що відповідачка з 1993 року і по теперішній час зареєстрована в квартирі, тобто є користувачем квартири, до якої позивачем надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а за приписами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" особа, яка користується об'єктом нерухомого майна є споживачем послуг, наданих до такого майна.

Вважав, що суд першої інстанції помилково вказав на відсутність між сторонами договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, який був би підписаний ОСОБА_1 , як на одну з підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки не врахував, що правовідниси між сторонами виникли на основі публічого договору. Відповідна інформація про надання послуг та безпосередньо договір про надання таких послуг опубліковано в газеті «Хрещатик» №110 (4510) від 05.08.2014. Дані обставии свідчать про наявність між сторонами договірних відносин з надання та отриманн послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведеня холодної і гарячої води.

Суд першої інстанції не взяв до уваги наявні у справі докази, які підтверджують факт надання відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення, а також наявність в останнього боргу з оплати цих послуг, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про недоведеність позивачем наявності заборгованості.

Резюмував, що суд при розгляді справи не перевірив з достатньою повнотою доводів позовної заяви та в рішенні не зазначив конкретних обставин, які спростовують у повному обсязі заявлені у справі вимоги.

За наведених обставин просив скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2022 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, належним чином повідомлений про відкриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою та призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням (а.с. 86).

Відповідачка також належним чином повідомлена про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача та призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням (а. с. 87).

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Спір у даній справі не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; ціна позову не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак справа розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг повинен нести власник квартири, тоді як матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 є власником квартири.

Також, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутній Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення, який би був підписаний відповідачкою, та з того, що позивачем не доведено суми заборгованості за весь період, що зазначений в довідці про розмір заборгованості, а сам по собі розрахунок заборгованості, складений позивачем, не є доказом наявності заборгованості.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх неправильними, з наступних підстав.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використання внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною 7 статті 26 Закону визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використання внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання.

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання відповідача ОСОБА_1 з 01.03.1993 і по теперішній час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05 серпня 2014 року в газеті "Хрещатик" було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту), за умовами якого ПАТ "АК "Київводоканал", яке було перейменовано в ПрАТ "АК "Київводоканал", зобов`язується за плату надати замовнику послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньобудинкових мереж (далі - Договір).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної і гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору.

Також, у повідомленні зазначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг централізованого водопостачання та водовідведення холодної і гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ "АК "Київводоканал" для оформлення припинення надання цих послуг.

Матеріали справи не містять доказів, що від ОСОБА_1 , як від споживача, після розміщення повідомлення та договору в газеті "Хрещатик" до ПрАТ "АК "Київводовканал" надходило повідомлення про відмову від надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

Таким чином, оскільки після розміщення повідомлення у вищевказаній газеті на адресу ПрАТ "АК "Київводоканал" жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг від ОСОБА_1 не надходило, це свідчить про те, що остання у період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2021 року отримувала від ПрАТ "АК "Київводоканал" послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, слід враховувати, що Законом України від 03.12.2020 №1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг" внесено зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та змінено моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних порслуг і запроваджено поняття індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комнальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким викоанвцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за обонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з долучених позивачем до позовної заяви доказів, 31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ "АК "Київводоканал" про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водпостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами).

Сукупний аналіз наведених обставин та положень закону приводить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються публічним договором (оферта).

Більше того, відсутність укладеного між сторонами договору, який був би підписаний особисто ОСОБА_1 , не є підставою для не сплати останньою за надані комунальні послуги, оскільки згідно усталеної практики Верховного Суду, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплатити за надання такої послуги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі №642/2858/16.

Отже, у період з серпня 2014 року по грудень 2021 року, за який позивач просить стягнути заборгованість, ОСОБА_1 була споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про вдімову в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що між сторонами не укладено окремого договору про надання комунальних послуг, який особисто підписаний відповідачем.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що стягнення заборгованості з комунальні послуги можливе лише з власника квартири, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється. Натомість виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України.

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника квартири, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у цій квартирі. При цьому, позивач має право вимагати виконати обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг разом від всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, або від однієї особи.

Як вже вказувалося вище, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно пред'явлено позов до ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що суд першої істанції неповно з'ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, а саме не застосував норми матеріального права, які підлягають застосуваню у даних правовідносинах, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позов пред`явлено не до власника квартири та з тих підстав, що між сторонами відсутній окремо укладений договір на надання комунальних послуг.

Оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, то в силу ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з наступного.

Як вже неодноразово зазначалося вище, ОСОБА_1 з 01.03.1993 зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , до якої ПрАТ "АК "Київводоканал" надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішьобудинкових систем).

Також ззначалося вище про те, що після опублікування 05.08.2014 у газеті "Хрещатик" повідомлення про публічний договір (оферту), за умовами якого ПАТ "АК "Київводоканал", яке було перейменовано в ПрАТ "АК "Київводоканал", зобов`язується за плату надати замовнику послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на адресу позивача не надходило жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг від ОСОБА_1 . Таке свідчить про те, що відповідачка у період з серпня 2014 року по грудень 2021 року отримував від ПрАТ "АК "Київводоканал" послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.1. Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодої та гарячої води (з використанням вутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" витрати оператора зовнішніх мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниами (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати викоанвцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку.

Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочногоінтервалу.

Розмір внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку був встановлений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2019 №1716 для відповідного будинку в розмірі 11,02 грн щоквартально.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2021 на офіційному веб-сайті ПрАТ «АК «Київводоканал» опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) Підприємства про укладення публічного індивідуального договору приєднаня про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - Договір 2).

Пунктом 1 Договору 2 визначено, що виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов'язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.

Плата за абонентське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць (для будинків, у яких встановлений вузол комерційного обліку) становить 23,45 грн.

З наведеного слідує, що у спірний період (з серпня 2014 року по грудень 2021 року) ОСОБА_1 була споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

В статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавець визначив, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води та водовідведення за своїм функціональним призначенням належать до житлово-комунальних послуг.

Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Вищенаведене також кореспондується із вимогами Правил надання послуг з централізованого водопостачання та цетралізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690.

Отже, особа, яка є споживачем послуг з централізованого водопостачання та цетралізованого водовідведення, зобов`язана сплачувати надані їй такі послуги вчасно.

В матеріалах справи відсутні докази, що ПрАТ "АК "Київводоканал" в спірний період неналежним чином виконував свої обов`язки щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свої обов`язки щодо оплати отриманих послуг з централізованого водопостачання та цетралізованого водовідведення виконувала неналежним чином.

Так, згідно довідки від 01.02.2022 №900/8/8/02-22 у ОСОБА_1 станом на 31.12.2021 обліковується заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» по О/Р за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 18 053,69 грн, з яких: 17 901,83 грн - заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 11,02 грн - заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; 140,84 грн - плата за абонентське обслуговування (а. с. 15). Такі ж відомості щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед ПрАТ «АК «Київводоканал» зазначено і в розрахунку заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з серпня 2014 року по грудень 2021 року.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надані позивачем довідка про розмір заборгованості та розрахунок заборгованості у відповідності до вимог ст. 77 ЦПК України є належними доказами на підтвердження позовних вимог, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування. До того ж, на цих доказах міститься підпис уповноваженої особи, який скріплений печаткою ПрАТ "Київводоканал".

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 сплатила заборгованість за період з серпня 2014 року по грудень 2021 року в сумі 18 053,69 грн.

Також, матеріали справи не містять доказів, що у вказаний спірний період ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,не надавалися послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, як і не містять матеріали справи доказів того, що такі послуги надавалися неналежної якості.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про порушене право позивача, а відтак і обґрунтованість позовних вимог в частиня стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Разом з тим, колегія суддів також приходить до висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до вимог статті 625 ЦК України, враховуючи наступне.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає і з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства.

Таким чином, у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Водночас, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" було установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин.

Постановою КМУ від 20.05.2020 №392 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" було установлено з 22.05.2020 до 31.07.2020 на всій території України карантин.

Постановою КМУ від 22.07.2020 №641 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" було установлено з 01.08.2020 до 31.12.2020 на всій території України карантин.

Постановою КМУ від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України продовжено дію карантину.

З матеріалів справи вбачається, а саме з розрахунку заборгованості, що за період з 01.08.2014 по 31.12.2021, у зв`язку із несвоєчасною оплатою послуг з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_2 позивачем нараховано 3% в розмірі 1 773,84 грн та інфляційні втрати в розмірі 5 947,76 грн.

З цього ж розрахунку заборгованості вбачається, що з квітня 2020 року по грудень 2021 року, тобто вже на час дії карантину, позивачем нараховано 3% річних в розмірі 105,65 грн, а інфляційні втрати в розмірі 349,28 грн, що разом становить суму 454,93 грн.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що у період дії карантину, тобто з квітня 2020 року по грудень 2021 року у позивача були відсутні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що 3% річних та інфляційні втрати необхідно обраховувати за період з серпня 2014 року по березень 2020 року включно, тобто з урахуванням встановлених законодавством обмежень щодо нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг в період дії карантину.

Згідно розрахунку заборгованості, за період з серпня 2014 року по березень 2020 року, розмір 3% річних становить 1 628,19 грн (1773,84-105,65), а інфляційних втрат - 5 598,48 грн (5947,76-454,93).

Таким чином, заборгованість з оплати послуг централізованого водопостачанн та водовідведення, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, становить 25 280,36 грн (18053,69+1628,19+5598,48).

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягає стягненню 25 280,36 грн.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове судове рішення, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви позивачем у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 2 481,00 грн, а за апеляційну скаргу - 3 721,50 грн, що разом становить суму 6 202,50 грн (а. с. 8, 70).

Беручи до уваги викладене, зважаючи на ціну позову (25 775,29 грн) та те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме на суму 25 280,36 грн, то з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "АК "Київводоканал" підлягає стягненню судовий збір в сумі 6 012,08 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" - задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість з оплати послуг централізованого водопостачанн та водовідведення, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, у розмірі 25 280 (двадцять п'ять тисяч двісті вісімдесят) грн 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір в сумі 6 083 (шість тисяч вісімдесят три) грн 41 коп.

Реквізити сторін:

Стягувач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»; місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; .

Боржник - ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець