Справа № 398/116/23
Провадження № 2/209/535/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

14 березня 2023 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Багбая Є.Д. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг відділу перерахунку пенсій № 5 Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області Пенсійного фонду України про встановлення особи для перерахунку пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг відділу перерахунку пенсій № 5 Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області Пенсійного фонду України про встановлення особи для перерахунку пенсії. Просить суд сприяти встановленню ідентичності та особистості громадянина, а саме її батька, доходи котрого засвідчують відповідні довідки № 12-36/820-3 від 28.11.2022 та № 12-36/819-3; зобов`язати відповідача зробити перерахунок її пенсії відповідно до чинного законодавства.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішення питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку, відповідно до п. 26 вказаного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично просить підтвердити її наявний трудовий стаж у зв`язку із відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України перерахувати пенсію, та просить зобовязати відповідача перерахувати пенсію враховуючи надані довідки. Отже, правовідносини стосуються неправомірності рішень та дій управління Пенсійного фонду, його посадових осіб щодо відмови зарахувати до страхового стажу певний період та відмови в звя`зку з цим здійснити перерахунок пенсії, на які поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин є підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі, тому що спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосуються рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо відмови у перерахунку пенсії.

Враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який призначає пта перераховує пенсії, в разі незгоди з його рішенням, на підставі статті 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та частини другої статті 124 Конституції України, позивач має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з позовом про встановлення факту, що дає право на перерахунок пенсії та зобов`язання перерахувати пенсію, а з позовом на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 08 жовтня 2018 року справа №706/1637/16-ц).

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону та обставини справи, суд вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження із розя`сненням позивачу її права звернутися із відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч.1 ст. 186, 258-261, 272, 315 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг відділу перерахунку пенсій № 5 Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області Пенсійного фонду України про встановлення особи для перерахунку пенсії.

Роз`яснити позивачу її право на звернення до адміністративного суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Є.Д. Багбая