Справа № 344/2107/23
Провадження № 2/344/1371/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гедзик Василь Миронович до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про поділ спільного сумісного майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В:

08.02.2023 адвокат Гедзик В.М. в інтересах позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача, в якому просив : визначити, що частка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру ( кімнати у гуртожитку ) АДРЕСА_1 становила 1/5; визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5 право власності на 1/5 частку вказаної квартири.

В обґрунтування позову вказує, що її покійному чоловіку позивачки ОСОБА_5 , який 18.03.2022, як безпоседньо самій позивачці, а також їх дочці та двом онуком на праві спільної сумісної власності належала квартира ( кімнати у гуртожитку) АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк Ольги Петрівни спочатку із заявою про прийняття спадщини, а пізніше для видачі свідоцтва про право на спадщину на частку її померлого чоловіка у вказаній квартирі.

У той же час, розмір часток у праві спільної сумісної власності всіх п`ятьох співвласників, включаючи померлого ( спадкодавця) не визначено, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності.

Як наслідок нотаріусом 26.01.2023, у зв`язку з відсутністю визначеної частки померлого у спільній сумісній власності на вказану земельну ділянку, відмовлено ОСОБА_1 у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Частки всіх п`ятьох співвласників, у тому числі померлого, а також позивачем та відповідача у спільній сумісній власності АДРЕСА_1 є рівними, тобто по 1/5 кожного.

Водночас, через те, що вказані частки не виділені позивач не може успадкувати частку померлого чоловіка.

Права малолітніх дітей ( онуків спадкодавця) при вирішені даної справи жодним чином не будуть порушені, оскільки є спадкодавцями другої черги за законом.

10.02.2023 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху.

20.02.2023- подано заяву про усунення недоліків.

21.02.2023 провадження у справі відкрито.

Позивач та її представник подали заяви про розгляд позову без участі, підтримання позовних вимог.

Відповідач подала заяву про розгляд справи без участі, визнання позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так, щгідно з свідоцтвом про право власності від 15.01.2023, виданого Департаментом комунального господарства транспорту і зв`язку квартира по АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ( дружині), ОСОБА_6 ( дочці), ОСОБА_4 дочці, ОСОБА_3 ( внуку) в рівних долях ( а.с. 8), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності ( а.с.9).

ОСОБА_7 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ( повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану ( а.с. 54, 58 ).

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 14-15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 чоловік позивача ОСОБА_1 помер ( свідоцтво про смерть а.с. 3, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану а.с. 7).

Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк Ольги Петрівни від 26.01.2023 №4/02-14, на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.04.2022 ( а.с. 37), після смерті ОСОБА_5 , заведене спадкова справа за №6/2022. Разом з тим, оскільки майно перебуває у спільній сумісній власності, частка ОСОБА_5 у праві власності є не визначеною, тому свідоцтво на право на спадщину, видати є неможливо ( а.с.5, 36-67).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до статей 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статей ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У ст.1226 ЦК України зазначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За змістом п. "г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача ОСОБА_1 можливості належним чином оформити свої спадкові права на земельну ділянку, що належала померлому ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. (зокрема серед останніх - від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

На підставі наведеного, так як позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняла спадщину після його смерті шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їхні частки у спільній сумісній власності, враховуючи, що співвласників є п`ять , то позов підлягає до частково задоволення шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5 право власності на 1/5 частку вказаної квартири.

У частині вимог про визначення за померлим 1/5 частки на квартиру слід відмовити через неефективність способу захисту.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 200, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/5 частку квартири ( кімнати у гуртожитку ) АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ( в своїх та в інтересах дітей): ОСОБА_8 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Повне рішення складено 28.03.2023.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.