Справа № 570/461/19
Номер провадження 2/570/12/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Спічек Г.В.,

представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвоката Цуняка В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину земельної ділянки, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 р. позивач ОСОБА_1 за первісним позовом звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому згідно заяви про збільшення позовних вимог від 22.09.2021 р. (а.с. 78-80 т. 2) та згідно заяви про збільшення позовних вимог вх.20123 від 28.12.2019 р. (а.с. 196- 200 т.1) просить:

1) визнати за ним право власності на частину земельної ділянки, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 16.03.1999 р., виділити її в натурі, виділивши йому земельну ділянку запропоновану експертом у висновку комплексної судово-будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №200703/1/2/СЗ від 17.06.2021 р. у відповіді на питання №4, а саме частину земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в межах і контурах, визначених в Державному акті РВ №0315828, яким посвідчено право власності ОСОБА_5 , площею 1250 кв.м., що складається з :

- ділянки площею 1221 кв.м., що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані зеленим кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м: 25,27-41,25-8,95-22,38-9,26-7,89-0,96-12,18-1,94-4,01-3,38-36,48 (рис.3 Додатків);

- ділянки площею 58 кв.м., що виділяється в спільне користування обох співвласників, позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м. 3,34-18,84-3,38-11,36-6,87 (рис.3 Додатків).

Відповідачці ОСОБА_2 виділити:

-частину земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і люслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в межах і контурах, визначених в Державному акті РВ №0315828, яким посвідчено право власності ОСОБА_5 , площею 1250 кв.м., що складається з :

-ділянки площею 505 кв.м., що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором та має розмірі по периметру за годинниковою стрілкою в м: 18,85-18,59-7,72-6,87-11,36-4,01-1,94-12,18-0,96-7,89 (рис. 3 Додатків).

-ділянки площею 505 кв.м., що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м:4,49-16,82-13,61-20,33-36,48-18,84 (рис.3 Додатків).

-ділянки площею 58 кв.м., що виділяється в спільне користування обох співвласників, позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м. 3,34-18,84-3,38-11,36-6,87 (рис.3 Додатків).

2) визнати недійсним в частині дарування земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку договір дарування вчинений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрований в реєстрі за №69, і скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з к.н. :06:018:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46, вчинену 27.11.2015 р. на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 26741370 від 27.11.2015 р.;

3)скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1124 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка з к.н. :06:018:0083, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05.03.2019 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.02.2019 р. ТзОВ «Землевпорядник-Рівне» та скасувати реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07.03.2019 р. на підставі рішенні про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45930508 від 13.03.2019 р. управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246);

4)скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1376 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка з кадастровим номером :06:018:0084, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05.03.2019 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.02.2019 р. ТзОВ «Землевпорядник -Рівне» та скасувати реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07.03.2019 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45931153 від 13.03.2019 р. управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246).

В обґрунтування первісного позову вказує, що він є власником частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 05.06.1998 р., вчиненого його матір`ю ОСОБА_5 на його користь, посвідченого нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-1005. Здійснена державна реєстрація права власності в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації 22.03.1999 р. Інша частина будинку належить ОСОБА_2 відповідачу по справі на підставі договору дарування від 30.01.2002 р.

25.02.2019 р. відповідачка ОСОБА_2 звернулася до директора ТзОВ «Землевпорядник-Рівне» з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з к.н. :06:018:0067, тобто земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, співвласниками якого є він і відповідачка. Землевпорядною організацією були проведені замовлені роботи, проведений поділ земельної ділянки 0,25 га на дві земельні ділянки площею 0,1376 га і площею 0,1124 га.

05.03.2019 р. земельна ділянка площею 0,1376 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі, серія і номер НВ-019, на підставі витягу з Державного реєстру проведена державна реєстрація прав і обтяжень на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 45931153 від 13.03.2019 р., номер запису про право власності 30669353, к.н. земельної ділянки :06:018:0084, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246.

05.03.2019 р. земельна ділянка площею 0,1124 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі, серія і номер НВ-019, на підставі витягу з Державного реєстру проведена державна реєстрація прав і обтяжень на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 45930508 від 13.03.2019 р., номер запису про право власності 30669353, к.н. земельної ділянки :06:018:0083, реєстраційний номер обтяження номер об`єкта нерухомого майна 246.

Роботи з поділу земельної ділянки проведені без його відому, погодження і без його участі.

Вважає договір дарування земельної ділянки для будівництва і обслуговування будинку має бути визнаний недійсним і скасована реєстрація в Державному земельному кадастрі і Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право власності на земельні ділянки, які утворилися в результаті поділу, подарованої земельної ділянки з таких підстав.

Він є власником частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 05.06.1998 р., вчиненого його матір`ю ОСОБА_5 на його користь, посвідченого нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-1005. Здійснена реєстрація права власності в Рівненському ОБТІ 22.03.1999 р. відповідно до вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 р. №121.

Цей будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка обліковувалася за його матір`ю станом на 01.01.1998 р. відповідно до записів погосподарської книги Городоцької сільської ради (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) і яка була передана їй у приватну власність, що посвідчується державним актом про право приватної власності РВ №031528, виданий 16.03.1999 р. Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Договір дарування не містить умови і порядок користування земельною ділянкою при переході права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями.

Наводить положення ст. 30 Земельного Кодексу України 1991 року, чинного на момент укладення договору, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Відповідно до ч.2 цієї статті при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході прав власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Позивач звернувся до відповідача з пропозицією приватизувати земельну ділянку, яка надана для будівництва належного їм будинку, вона повідомила йому, що приватизувала всю земельну ділянку у свою власність.

За інформацією Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, наданою на запит адвоката, відповідно до рішення сільської ради від 07.07.1998 р. №32 земельна ділянка передана у приватну власність, відповідно до рішення сільської ради від 18.12.2007 р. №672 затверджена технічна документація та присвоєний кадастровий номер.

В Центрі адміністративних послуг Рівненської районної державної адміністрації, позивачу була надана інформаційна довідка про те, що житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , а також були зазначені кадастрові номери земельних ділянок, які зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином за положеннями закону чинними на момент укладення договорів дарування земельна ділянка, яка була надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, який був подарований ОСОБА_5 йому і ОСОБА_2 кожному по частині переходила у спільне користування його і відповідачки. Вони мали право на приватизацію цієї земельної ділянки у спільну сумісну власність.

Також наводить положення ст. 112 ЦК УРСР 1963 р. майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ст. 113 цього Кодексу володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом. Також наводить положення ч.2 ст. 370 ЦК України.

Позивач вказує, що має прав на частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , за захистом своїх прав вимушений звернутися в суд.

У зустрічній позовній позивачка ОСОБА_2 просить суд поділити в натурі індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 між співвласниками і виділу у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по частки будинковолодіння кожному згідно висновку експерта №200703/1/2/С3 від 17.06.2021 р. та виділу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки к.н. :06:018:0083 згідно висновку експерта №200703/1/2/С3 від 17.06.2021 р.

В обґрунтування зустрічного позову позивачка ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 30.01.2002 р. відчужила на її користь частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та згідно договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрованого за №69 земельну ділянку площею 0,85 га, розміщену за вказаною адресою, на якій розташований вказаний будинок, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,60 (державний акт на право приватної власності, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7215).

На даний час вона як співвласник вказаного будинковолодіння бажає поділити його шляхом виділу їй та відповідачу у власність по частки даного будинку кожному в натурі, що й змушує її звертатися з даним позовом до суду.

Наводить ст. 321, ч.3 ст.358, ст.367 ЦК України.

Щодо земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок вказує, що рішенням Городоцької сільської ради народних депутатів від 17.07.1998 р. №32, матері сторін по справі ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка площею 0,85 га, розміщена на території с.Городок Городоцької сільської ради Рівненської області, на якій розташований вказаний будинок, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,60 га, про що був виданий Державний акт на право приватної власності, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7215.

Вказану земельну ділянку відчужено на її користь 30.01.2002 р. шляхом укладення договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач не здійснив в установленому законом порядку будь-яких дій по отриманню у користування або у власність земельної ділянки, на якій розташована його частина будинковолодіння, вважає, що з врахуванням закріпленим діючим цивільним та земельним законодавством принципу цілісності об`єкту нерухомості з земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, то останньому слід виділити земельну ділянку орієнтовною площею 0,05 га к.н. :06:018:0083, яка знаходить під часткою будинку та господарськими приміщеннями (літньою кухнею Ж-1, погріб Пг/А) власником яких він є , і необхідна за нормами ДБН для їх обслуговування.

Наводить п.18 п.пґ Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 р.

Ухвалою суду від 22.02.2019 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.13 т.1).

Ухвалою суду від 22.04.2019 р. відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 23 т.1).

Ухвалою суду від 09.01.2020 р. вжито заходів забезпечення позову (а.с. 205-206 т.1)

Ухвалою суду від 23.01.2020 р. поновлено строк для подачі зустрічного позову та прийнято до розгляду, об`єднано в одне провадження з первісним позовом. (а.с.215 т.1).

10.02.2020 р. подано відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 220-222 т.1).

12.02.2020 р. подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 223-224 т.1)

05.03.2020 р. подано письмові пояснення представником позивача за первісним позовом (а.с. 232-233 т.1).

Ухвалою суду від 05.03.2020 р. прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог (а.с.234 т.1), згідно протокольної ухвали прийнято заяву про збільшення позовних вимог від 22.09.2021.

Ухвалою суду від 05.03.2020 р. у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с.235-237 т.1).

Ухвалою суду від 31.08.2021 р. відновлено провадження у справі (а.с. 69 т.2).

Ухвалою суду від 26.10.2021 р. залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.96 т.2).

Згідно письмових пояснень третя особа ОСОБА_3 просить у задоволенні первісного позову щодо земельної ділянки площею 0,1376 га з к.н. :06:018:0084 відмовити (а.с.116-120 т.2).

Ухвалою суду від 07.12.2021 р. закрито підготовче провадження у справі (а.с.121 т.2).

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 подано письмові пояснення вх. 11765 від 16.08.2022 р. (а.с.176-177 т.2).

Ухвалою суду від 18.10.2022 р. витребувано докази.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник збільшені позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити. Визнали вимоги зустрічного позову щодо поділу та виділу житлового будинку, однак не погодилися щодо розміру компенсації; у задоволенні решти вимог зустрічного позову просять відмовити. У судових дебатах представник позивача вказала про відсутність підстав вважати, що строк позовної давності на звернення до суду пропущено.

У судовому засіданні відповідачка та її представник за первісним позовом вказують про відсутність підстав для задоволення вимог первісного позову, зокрема через обрання неправильного способу захисту свого права та неможливість визнання права власності на земельну ділянку судом у вказаному спорі за первісним позовом через відсутність повноважень суду вирішувати вказану вимогу, оскільки закон відносить такі повноваження до компетенції відповідного органу місцевого самоврядування. Наводить практику Верховного Суду у справі №815/5933/15 від 23.05.18 р.; №496/2866/16-ц від 25.04.2018 р.; №712/10/864/16-ц від 11.09.2018; №227/1506/18 від 15.05.2019 р. Вказує про відсутність вимог щодо скасування Державного акту, виданого 16.03.1999 р., тому всі подальші дії є правомірними. Підтримав письмове клопотання про застосування строку позовної давності, подане в судовому засіданні 23.02.2023 р , оскільки під час надання свідками пояснень у судовому засіданні встановлено ключовий 2015 р., в якому сину позивача ОСОБА_6 було відмовлено в Городоцькій сільській раді щодо оформлення прав на спірну земельну ділянку. Сторони ще у 2018 р. з`ясували про обсяг спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , коли відповідачка ОСОБА_2 зверталася до Рівненського міського суду із заявою про встановлення факту. Вважає, що у справі за наявності договору іпотеки не залучено належних відповідачів, потенційних власників частини спірної земельної ділянки у майбутньому та у зв`язку з цим наводить практику ВС у справі №6-70цс13 від 25.09.2013 р. Вказує, що представник позивача за первісним позовом не правильно трактує п.п. ґ Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 р.

У судовому засіданні треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 та представник ОСОБА_3 - адвокат Берун Р.В. позовні вимоги за первісним позовом не визнали, просять у їх задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення третьої особи ОСОБА_4 , пояснення представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Беруна Р.В. у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, показання свідків, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як убачається з відповіді Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 05.12.2018 р. №317/02-20/18, відповідно до записів книги сільської ради за 1998 р. (особовий рахунок № НОМЕР_1 , господарство ОСОБА_5 ) станом на 01.01.1998 р. рахується земельна ділянка в розмірі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Відповідно до рішення сільської ради від 07.07.1998 р. №32 земельна ділянка передана в приватну власність. Відповідно до рішення сільської ради від 18.12.2007 р. №672 затверджена технічна документація та присвоєний кадастровий номер. (а.с.7 т.1).

Згідно з договором дарування від 05.06.1998 р., який посвідчений 05.06.1998 р. державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В., №1-1005, зареєстрований в РОБТІ 22.03.1999 р. ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , дерев`яного, житловою площею 69,9 кв.м., зазначеного в поетажному плані літерою А-І. До вищевказаного житлового будинку примикають надвірні будівлі: Б-літня кухня, Пг-льох, Е-хлів, Г-вбиральня, К-колодязь, №1 огорожа. Ця частина житлового будинку належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вид. Рівненською районною держнотконторою 03.06.03.06.1988 р. за №1-990 та зареєстрована в Рівненському облбюро техінвентаризації в реєстровій книзі №2-112 під №414. (а.с.5 т.1).

В матеріалах Технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_5 №3487-2 від 16.03.1999 р. (сторінка 9) міститься заява ОСОБА_5 адресована Городоцькій сільській раді від 10.06.1998 р., в якій вона просить передати їй безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с.Городок. (а.с. 89 т.1).

Також на сторінці 5 вказаної Технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю у Пояснювальній записці вказано, що підставою для надання земельної ділянки у приватну власність є заява ОСОБА_5 від 10.06.1998 р. та рішення Городоцької сільської ради від 17.07.1998 р. №32, згідно якого ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства надається у приватну власність безплатно 0,85 га земель. Ділянка надається у приватну власність, знаходиться в північно-західній частині с.Городок і на час складання технічної документації використовується для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства про що свідчить довідка, видана Городоцькою сільською радою від 17.03.1999 р. (а.с. 87 т.1).

Також на сторінці 15 вказаної Технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю від 20.01.1999 р. у пункті 2 Протоколу обстеження і погодження меж земельних ділянок, наданих у приватну власність ОСОБА_5 заяви громадян, представників при встановленні меж земельної ділянки на місцевості не поступило (а.с.92 т.1).

Як убачається з довідки, виданої Городоцькою сільською радою 17.03.1999 р. ОСОБА_5 , згідно записів у земельно-кадастровій книзі №394 за нею обліковується земельна ділянка, в тому числі в межах с.Городок 0,85 га (а.с.90 т.1).

16.03.1999 р. ОСОБА_5 видано Державний акт на право приватної власності на землю І-РВ №031528 на підставі рішення Городоцької сільської ради Ради народних депутатів від 17.07.1998 р. №32 та передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,85 га в с. Городок. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,60 га., що підтверджується засвідченою 19.11.2019 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. копією Державного акту (а.с. 59-60 т.1).

09.11.2001 р. Обласним управлінням житлово-комунального господарства КП Рівненське ОБТІ оформлено довідку (дійсна протягом 3-х місяців) на ОСОБА_5 для пред`явлення в нотаріальну контору для оформлення відчуження жилого будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що власниками по вказаного житлового будинку по є ОСОБА_5 та позивач за первісним позовом ОСОБА_1 . В короткій технічній характеристиці довідки вказані будівлі та споруди: А-І житловий будинок; Б літня кухня; ПД погріб; Е сарай; Т туалет; К колодязь; Ж л. кухня; З теплиця; №2 огорожа. В тому числі побудовано самовільно ОСОБА_1 Ж л. кухня 3845 грн., ОСОБА_5 З теплиця 10279 грн. (а.с.61 т.1), що підтверджується засвідченою 19.11.2019 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. копією довідки (а.с. 61-62 т.1).

Як убачається з договору дарування від 30.01.2002 р., посвідченого 30.01.2002 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрованого в реєстрі №67, ОСОБА_5 подарувала відповідачці за первісним позовом ОСОБА_2 ідеальну частку будинковолодіння АДРЕСА_1 . Вказане будинковолодіння складається з: А-І житловий будинок жилою площею 69,9 кв.м.; Б літня кухня; ПД погріб; Е сарай; Т туалет; К колодязь; З теплиця; №2 огорожа (а.с. 64-65 т.1).

Як убачається з договору дарування земельної ділянки від 30.01.2002 р., посвідченого 30.01.2002 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрованого в реєстрі №69, ОСОБА_5 подарувала відповідачці за первісним позовом ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,85 гектарів, розміщену на території с.Городок Городоцької сільської ради Рівненського району, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,60 га (Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 16.03.1999 р. Городоцькою сільською радою народних депутатів на підставі рішення Городоцької сільської Ради народних депутатів від 17.07.1998 р. №32 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7215) (а.с. 67 т.1).

Як убачається із засвідченої копії рішення Городоцької сільської ради Рівненського району №672 від 18.12.2007 р., 18.12.2007 р. Городоцька сільська рада Рівненського району, розглянувши заяву ОСОБА_5 , яка надійшла на розгляд, керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», за погодженням з постійною комісією з питань регулювання земельних відносин, соціального розвитку села, побутового і транспортного обслуговування, вирішила дати згоду на видачу дубліката державного акту (серія 1-РВ №031528, реєстраційний номер 7215, виданий Городоцькою сільською радою 16.03.1999 р.) на ім`я ОСОБА_5 , що проживає в АДРЕСА_1 (а.с.75 т.1).

В матеріалах Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 за 2009 р. (сторінка 11) міститься заява ОСОБА_5 адресована Директору ПП «Рельєф плюс» від 09.12.2009 р. , в якій вона просить виготовити їй технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки загальною площею 0,8500 га для будівництва та обслуговування жилового будинку, господарських будівель та споруд на території с. Городок Городоцької сільської ради (а.с. 100 т.1).

Також на сторінках 15, 21, 23 вказаної Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 за 2009 р. в Акті передачі на збереження межових знаків, якими закріплені перенесені в натуру межі земельних ділянок ОСОБА_5 від 09.12.2009 р. землевласником вказано ОСОБА_5 (а.с.102 т.1) та у пункті 2 Протоколах обстеження і погодження меж земельної ділянки, наданої у приватну власність від 09.12.2009 р. вказано, що заяви громадян, представників про встановлені межі земельної ділянки на місцевості не поступило (а.с.105, 106 т.1).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується засвідченою копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 58 т.1).

27.12.2010 р. видано дублікат на державний акт Серія 1-РВ №031528, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №753688 видано ОСОБА_5 , яка проживає АДРЕСА_1 і на підставі рішення Городоцької сільської ради від 07.07.1998 р. №32 та від 18.12.2007 №672, є власником земельної ділянки площею 0,2500 га розташована Рівненська обл., Рівненський р-н. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:018:0067, який містить підпис реєстратора від 28.09.2010 р. (а.с 76-77 т.1).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08.10.2012 р. у справі №1715/16582/12 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 з матір`ю ОСОБА_5 на час її смерті, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 146-147 т.1).

Як убачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 49045880 від 04.12.2015 р., державним реєстратором Репетухою О.М. на підставі договору дарування земельної ділянки серія та номер 69, виданий приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26741370 від 04.12.2015 р. права приватної власності за відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 щодо земельної ділянки кадастровий номер :06:018:0067, дата державної реєстрації земельної ділянки 27.12.2010 р., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.68-69 т.1).

Як убачається з Технічного паспорту на (індивідуальний житловий будинок) АДРЕСА_3 , виготовлений 08.12.2015 р. ФОП ОСОБА_7 , замовниками технічної інвентаризації або уповноваженою ним особою є відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 та позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , із вказанням розміру частки по у кожного. Згідно із схематичним планом земельної ділянки 2500 кв.м. кадастровий номер :06:018:0067 вказаного (індивідуального) житлового будинку, 08.12.2015 р. вказано, що Літня кухня «Ж-1» 2010 р.п. збудовано самовільно та є відмітка про проведене технічне обстеження об`єкта літньої кухні літ. «Ж-1» АДРЕСА_1 та з урахуванням інформації щодо відповідностей його місця розташування вимогам державних будівельних норм отриманої від Відділу містобудування, архітектури та будівництва Рівненської районної адміністрації лист №292 від 22.12.2015 р. встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Вказано такі об`єкти: А-1 житловий будинок; Б-1 літня кухня; Пг погріб; Е-1 сарай; Ж-1 літня кухня; К колодязь; З теплиця; №2 огорожа (а.с.70-71 т.1).

Як убачається з поданої позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та сформованої за його ж заявою з реєстраційним номером 31643319 від 10.12.2018 р., Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.12.2018 р. за параметром запиту ОСОБА_2 та адресою: АДРЕСА_1 пошуком за частковим співпадінням встановлено наявність у ОСОБА_2 в приватній власності будинку за вказаною адресою (дата прийняття рішення про державну реєстрацію та дата внесення запису 19.03.2012 р., підтверджується засвідченою копією Витягу Про державну реєстрацію прав КП «Рівненське ОБТІ» №витягу 33613754 від 27.03.2012 р.(а.с. 66 т.1) та кадастрові номери земельних ділянок за вказаною адресою: :01:002:0287; :05:010:0076; :06:018:0067; :06:018:0068 (а.с.8 т.1).

Як убачається із Заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта, поданою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області 28.12.2015 р. вх. 1134 замовником відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 , остання просить відповідно до пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняти об`єкт до експлуатації Літня кухня (літ. «Ж-1»), АДРЕСА_1 , побудованого без дозволу на виконання будівельних робіт. Вказана заява містить підпис позивача за первісним позовом ОСОБА_1 (а.с. 79 т.1), про що останній не заперечив у судовому засіданні.

Як убачається п.п. 1, 2, 8 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації будівництво літньої кухні (літ. «Ж-1»), яка зареєстрована Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області 29.12.2015 р., замовником якої була відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , а об`єкт будівництва літня кухня літ. «Ж-1» в АДРЕСА_1 (початок будівництва березень 2010 р. закінчення будівництва вересень 2010 р.), вказано кадастровий номер земельної ділянки :06:018:0068 цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, документ, що посвідчує право власності Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2015 р. №49045880 ЕКІ №394493, виданий Рівненським районним управлінням юстиції в Рівненській області (а.с. 80-83 т.1).

Як убачається з Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 за 2019 р. (а.с. 107), остання 25.02.2019 р. звернулася до ТзОВ «Землевпорядник-Рівне» і заявою, в якій просила виготовити технічну документацію із землеустрою, щодо поділу та об`єднання земельної ділянки кадастровий номер :06:018:0067 ОСОБА_2 згідно плану поділу що розташована за адресою: Рівненська обл., Рівненський р-н., с.Городок, площа 0,25 га; цільове призначення 0,1124 га та 0,1376 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 112 т.1).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 159361448 від 13.03.2019 р. відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер :06:018:0084 площа 0,1376 га Рівненська обл., Рівненський р-н., с.Городок, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45931153 від 13.03.2019 (а.с. 129 т.1).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 159356403 від 13.03.2019 р. відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер :06:018:0083 площа 0,1124 га Рівненська обл., Рівненський р-н., с.Городок, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45930508 від 13.03.2019 (а.с. 131 т.1).

Як убачається із засвідченої копії договору позики, 12.04.2019 р. ОСОБА_3 передала у власність позичальнику ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США до 12.06.2019 р. (а.с. 148 т.1).

Як убачається з засвідченої копії договору іпотеки від 12.04.2019 р. іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку іпотекодержателю ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1376 га :06:018:0084 (а.с. 150 т.1)

Вирішуючи спір щодо визнання права власності на частину спірної земельної ділянки за позивачем за первісним позовом, слід вказати, що предметом позову у цій частині є саме частина земельної ділянки 0,25 га, яка оформлена на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 16.03.1999 р.

Очевидним є те, що вирішення питання про те, хто є власником спірної частини земельної ділянки є первинним, після вирішення питання про те, хто є власником спірної частини земельної ділянки, можливе вирішення питання про те, чи наявні підстави для скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з к.н. :06:018:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46, вчинена 27.11.2015 р. на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 26741370 від 27.11.2015 р.; скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки, площею 0,1124 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка з к.н. :06:018:0083, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05.03.2019 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.02.2019 р. ТзОВ «Землевпорядник-Рівне» та скасування реєстрації права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07.03.2019 р. на підставі рішенні про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45930508 від 13.03.2019 р. управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246); скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки, площею 0,1376 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка з кадастровим номером :06:018:0084, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05.03.2019 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.02.2019 р. ТзОВ «Землевпорядник -Рівне» та скасування реєстрації права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07.03.2019 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45931153 від 13.03.2019 р. управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Згідно частин першої, другої статті 30 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року в справі N 211/7117/13-ц (провадження N 61-6812св19) зазначено, що домоволодінням є житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями.

У пунктах 8.2-8.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі N 910/18560/16 (провадження N 12-143гс18) зазначено, що "земельні відносини, які формуються з приводу переходу земельних прав при набутті майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані на конкретній земельній ділянці, регламентуються нормами ЗК України, які є спеціальними відносно до цивільно-правових норм, які є загальними.

Правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (в період з 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 ЦК України.

Стаття 120 ЗК України (в редакції Закону України N 997-V від 27 квітня 2007 року) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди. Поточна редакція статті 120 ЗК України (зі змінами, внесеними Законом України N 1702-VI від 5 листопада 2009 року) також передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер.

Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року в справі N 570/4030/18 (провадження N 61-11228св21) вказано, що "при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України 1990 року закон передбачав автоматичний перехід права власності або право користування на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. […] З огляду на викладене у зв`язку з набуттям спільної часткової власності на успадковане домоволодіння у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникло також право спільного користування відповідною частиною земельної ділянки, на якій розміщене це домоволодіння, і яка необхідна для його обслуговування".

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР 1963 р. Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ст. 113 ЦК УРСР 1963 р. Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом.

Не може бути встановлено такий порядок користування жилим

будинком, при якому учаснику спільної часткової власності виділяються в користування тільки непридатні для проживання або підсобні приміщення (підвал, коридор, комора тощо).

Кожний учасник спільної часткової власності відповідно до своєї частки має право на доходи від спільного майна, відповідає перед третіми особами по зобов`язаннях, пов`язаних з спільним

майном, і повинен брати участь у сплаті всякого роду податків і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільного майна.

Кожний учасник спільної часткової власності має право на оплатне або безоплатне відчуження іншій особі своєї частки в спільному майні.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР 1968 р. Недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

По недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Згідно з договором дарування від 05.06.1998 р., який посвідчений 05.06.1998 р. державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В., №1-1005, зареєстрований в РОБТІ 22.03.1999 р. ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , дерев`яного, житловою площею 69,9 кв.м., зазначеного в поетажному плані літерою А-І. До вищевказаного житлового будинку примикають надвірні будівлі: Б-літня кухня, Пг-льох, Е-хлів, Г-вбиральня, К-колодязь, №1 огорожа. Ця частина житлового будинку належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вид. Рівненською районною держнотконторою 03.06.03.06.1988 р. за №1-990 та зареєстрована в Рівненському облбюро техінвентаризації в реєстровій книзі №2-112 під №414. (а.с.5 т.1).

Як убачається з відповіді Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 05.12.2018 р. №317/02-20/18, відповідно до записів книги сільської ради за 1998 р. (особовий рахунок № НОМЕР_1 , господарство ОСОБА_5 ) станом на 01.01.1998 р. рахується земельна ділянка в розмірі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Відповідно до рішення сільської ради від 07.07.1998 р. №32 земельна ділянка передана в приватну власність. Відповідно до рішення сільської ради від 18.12.2007 р. №672 затверджена технічна документація та присвоєний кадастровий номер. (а.с.7 т.1).

Позивач як учасник спільної часткової власності на будинок набуває і право на земельну ділянку пропорційно розміру його частки у спільній власності на вказаний будинок.

Судом враховується, що у статті 30 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на момент отримання позивачем у власність у домоволодіння 22.03.1999 р. реєстрація в ОБТІ договору дарування №1-1005 від 05.06.1998 р. ) передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без змін її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Суд звертає увагу на те, що підставою для визнання недійсним договору дарування недійсним може бути, що зокрема, включення до договору дарування майна, яке не належало дарувальниці на момент відчудження решти частини домоволодіння, тому судом встановлено в якому обсязі спірна земельна ділянка підлягає відчудженню відповідачці, внаслідок чого доходить висновку про те, що позивач, набуваючи у власність у 1999 році частину житлового будинку, набув право власності на частину земельної ділянки, на якій цей будинок розташований враховуючи цільове призначення земельної ділянки згідно рішення сільської ради.

Оскільки позивач оспорює договір дарування від 30.01.2002 р. і до суду з цим позовом звернувся 29.01.2019 р., отримавши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № інформаційної довідки 148794548 від 10.12.2018 р., то позовна давність за первісним позовом позивачем не пропущена.

Тому ця частина позовних вимог за первісним позовом підлягає задоволенню, визнання недійсним договору дарування в частині дарування частини земельної ділянки 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку від 30.01.2002 р.; визнання за позивачем права на частку в розмірі в праві спільної часткової власності на земельну ділянку згідно Держаного акту РВ №031528 площею 0,25 га, цільове призначення під будівництво і обслуговування будинковолодіння.

У вирішенні вказаної частини позовних вимог суд бере до уваги необхідність врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року в справі N 211/7117/13-ц (провадження N 61-6812св19), постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі N 910/18560/16 (провадження N 12-143гс18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року в справі N 570/4030/18 (провадження N 61-11228св21), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2021 року у справі N 148/1036/19 (провадження N 61-3394св21). Також суд враховує позицію Верховного Суду Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 17 листопада 2021 року у справі N361/4535/19 (провадження N 61-18396св20).

На думку, суду що спірна земельна ділянка була сформована, хоча їй не присвоєно кадастровий номер, і вона була об`єктом цивільних прав на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 16.03.1999 р.

Відповідно до пункту 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Крім того, що стосується позовної вимоги про визнання права власності на частини земельної ділянки, то слід вказати наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю набувається та реалізується його суб`єктами виключно відповідно до закону.

Отже, суб`єктивне право власності на землю виникає на підставах та у порядку, визначеному ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Позов про визнання права власності на спірної земельної ділянки мотивував набуттям ним згідно з договором дарування йому частини домоволодіння, що знаходиться на цій земельній ділянці. Вважав, що право власності на земельну ділянку до нього перейшло на підставі статті 30 ЗК України 1991 року.

Разом з тим у разі відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Отже, у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Позивач як особа, яка набула власності на нерухоме майно, має також і право на земельну ділянку, на якій це майно розміщено. Тому суд враховує вказані норми законодавства, чинних на час виконання реституції за недійсним договором дарування житлового будинку.

ОСОБА_5 набула право власності на цю земельну ділянку на підставі рішення Городоцької сільської ради від 07.07.1998 р. №32, в той час коли у позивача за первісним позовом право власності на 1/2 частину будинковолодіння виникло у 1999 р. з часу реєстрації договору дарування в ОБТІ.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача на земельну ділянку, на якій розташований відповідний об`єкт нерухомості, припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами.

Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

При вирішення спору за вказаною частиною позовних вимог суд бере до уваги практику Верховного Суду, а саме пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, де вказано, що Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним; та Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 404/1774/18 (провадження № 61-11232св19.

Що стосується решти позовних вимог первісного позову, то суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Предметом решти спору у справі, що розглядається за первісним позовом, є:

-Скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з к.н. :06:018:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46, вчинена 27.11.2015 р. на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 26741370 від 27.11.2015 р. ;

-Скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1124 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка з к.н. :06:018:0083, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05.03.2019 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.02.2019 р. ТзОВ «Землевпорядник-Рівне» та скасувати реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07.03.2019 р. на підставі рішенні про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45930508 від 13.03.2019 р. управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246);

-Скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1376 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка з кадастровим номером :06:018:0084, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05.03.2019 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.02.2019 р. ТзОВ «Землевпорядник -Рівне» та скасувати реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07.03.2019 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45931153 від 13.03.2019 р. управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246).

На виконання вимог процесуального права, позивач, визначаючи суб`єктний склад учасників, відповідачем у справі зазначив ОСОБА_2 , третіми особами залучено судом за його клопотанням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (схожі за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Відповідно до вимог статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 488/402/16-ц (провадження № 14-564цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України). Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання такого рішення незаконним і про його скасування - розглядатися за правилами цивільного судочинства, якщо внаслідок реалізації такого рішення у фізичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У цьому разі вказану вимогу можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду за правилами цивільного судочинства, якщо фактично метою заявлення зазначеної позовної вимоги є оспорювання речового права (права власності), що виникло внаслідок реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень. Підставою набуття права приватної власності на земельну ділянку із земель державної чи комунальної власності, є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку».

Схожий за змістом правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 910/4896/18 (провадження № 12-47гс19), постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 369/694/17, від 10 лютого 2021 року у справі № 372/970/18, від 27 серпня 2020 року у справі № 363/1597/17.

Зазначене, дає підстави для висновку, що скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з к.н. :06:018:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46, вчинена 27.11.2015 р. на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 26741370 від 27.11.2015 р., яка поділена; скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1124 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка з к.н. :06:018:0083, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05.03.2019 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.02.2019 р. ТзОВ «Землевпорядник-Рівне» та скасування реєстрації права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07.03.2019 р. на підставі рішенні про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45930508 від 13.03.2019 р. управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246); скасування в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1376 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка з кадастровим номером :06:018:0084, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05.03.2019 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25.02.2019 р. ТзОВ «Землевпорядник -Рівне» та скасування реєстрації права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07.03.2019 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45931153 від 13.03.2019 р. управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246), впливає на обсяг прав і обов`язків третьої особи іпотекодержателя ОСОБА_3 ..

Оспорюваний позивачем договір дарування став підставою для отримання відповідачкою у власність усієї земельної ділянки та для реєстрації в подальшому цього права у відповідному реєстрі за к.н. :06:018:0067, та здійснення нею у подальшому її поділу та відповідної реєстрації останнього на земельні ділянки з к.н. :06:018:0083 та к.н. :06:018:0084, яка передана в іпотеку згідно договору іпотеки від 12.04.2019 р.

Разом із тим, права, визначені ЦПК України для третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, і відповідача є різними за своїми правовим значеннями та впливом на процес, права відповідача значно ширші прав третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Питання про залучення належного співвідповідача судом вирішено не було, оскільки таке клопотання позивач не заявляв.

Крім того суд вважає за потрібне наголосити, що незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад, а тому, встановивши неналежний склад учасників справи, суд не вирішує позов по суті в цій частині.

Також, суд роз`яснює, що така відмова у задоволенні позову не позбавляє права позивача звернутися до суду з метою захисту його порушених прав у випадку доведеності, зазначивши належний суб`єктний склад учасників справи.

Що стосується вимог зустрічного позову ОСОБА_2 щодо поділу в натурі між співвласниками і виділу у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по частки будинковолодіння кожному згідно висновку експерта №200703/1/2/С3 від 17.06.2021 р. та виділу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки к.н. :06:018:0083 згідно висновку експерта №200703/1/2/С3 від 17.06.2021 р.

Згідно з договором дарування від 05.06.1998 р., який посвідчений 05.06.1998 р. державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В., №1-1005, зареєстрований в РОБТІ 22.03.199 р. ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , дерев`яного, житловою площею 69,9 кв.м., зазначеного в поетажному плані літерою А-І. До вищевказаного житлового будинку примикають надвірні будівлі: Б-літня кухня, Пг-льох, Е-хлів, Г-вбиральня, К-колодязь, №1 огорожа. Ця частина житлового будинку належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вид. Рівненською районною держнотконторою 03.06.03.06.1988 р. за №1-990 та зареєстрована в Рівненському облбюро техінвентаризації в реєстровій книзі №2-112 під №414. (а.с.5 т.1).

Як убачається з договору дарування від 30.01.2002 р., посвідченого 30.01.2002 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрованого в реєстрі №67, ОСОБА_5 подарувала відповідачці за первісним позовом ОСОБА_2 ідеальну частку будинковолодіння АДРЕСА_1 . Вказане будинковолодіння складається з: А-І житловий будинок жилою площею 69,9 кв.м.; Б літня кухня; ПД погріб; Е сарай; Т туалет; К колодязь; З теплиця; №2 огорожа (а.с. 64-65 т.1).

Однак у зв`язку з частковим задоволення первісних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 16.03.1999 р., та відмови у решті вимог та здійсненим позивачкою за зустрічним позовом поділом вказаної земельної ділянки, яка нерозривно пов`язана з житловим будинком, то поділ житлового будинку повинен відповідати поділу земельної ділянки саме площею 0,25 га як об`єкта права власності на час прийняття рішення, а не земельної ділянки з к.н. :06:018:0083 площею 0,1124 га.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 та її представник адвокат Берун Р.В. не з`явилися, подано через канцелярію суду 23.02.2023 р. вх. 23.02.2023 р. письмовий виступ у судових дебатах (письмова форма), де у пункті 3 виступу представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Берун Р.В. просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09.01.2020 р.

У зв`язку з цим суд зауважує, що відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи; клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У відповідності до ч.1 ст. 242 ЦПК України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Кожному учаснику справи надається однаковий час для виступу з промовою в судових дебатах.

Отже, вказаними нормами процесуального права визначено право учасника справи на подачу вмотивованого клопотання у відповідності до ст. 158 ЦПК України та виступ з промовами (заключним словом) учасника справи у відповідності до ст. 242 ЦПК України, тому суд вважає за потрібне роз`яснити представнику третьої особи право на звернення до суду із відповідним клопотанням у відповідності до ст.158 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину земельної ділянки - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 16.03.1999 р.

Визнати недійсним в частині дарування 1/2 частини земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку договір дарування, вчинений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. 30.01.2002 р., зареєстрований в реєстрі №69.

У задоволенні решти вимог первісного позову - відмовити.

У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 та виділ у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по частки будинковолодіння кожному, згідно висновку експерта, складеному 17.06.2021 р., та про виділ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :06:018:0083 площею 0,1124 га за адресою АДРЕСА_1 , згідно висновку експерта, складеному 17.06.2021 р., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 02.03.1998 р. Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , виданий 18.07.2002 р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Повне судове рішення складено 06.03.2023 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.