Справа № 643/17/23
Провадження № 2-во/643/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Семенової Я.Ю., розглянувши у письмовому провадженні в приміщені суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крячка Олега Володимировича про виправлення описки в рішенні, ухваленому за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Крячка Олега Володимировича до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Крячка Олега Володимировича до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника адвоката Крячка О.В. до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів задоволено повністю. Розірвано договір індивідуального замовлення № 22/01 від 22 січня 2022 року, укладений між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені як передоплата за договором №22/01 від 22 січня 2022 року в розмірі 48 753 (сорок вісім тисяч сімсот п`ятдесят три) гривень 00 копійок. Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 00 копійок.

26 квітня 2023 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Крячком О.В. було подано заяву, в якій останній просить суд виправити описку в рішенні, ухваленому за наслідками розгляду вказаної вище цивільної справи, шляхом зазначення в резолютивній частині рішення додаткових відомостей - дати народження відповідача ФО-П ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданої заяви посилався, що в резолютивній частині рішення суду від 18.04.2023 в відомостях про відповідача не зазначено дату народження ОСОБА_2 . Зазначив, що хоча незазначення таких відомостей не є порушенням вимог Цивільного процесуального кодексу України щодо змісту судового рішення, але відсутність дати народження, на думку представника позивача, призведе до того, що у виконавчому листі також не буде вказана така дата. У такому випадку, як на це посилається представник позивача, виконавчий лист не буде відповідати вимогам п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими у виконавчому листі має бути зазначена дата народження боржника фізичної особи, а невиконання цієї вимоги призведе до повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши заяву представника позивача адвоката Крячка О.В. про виправлення описки у судовому рішенні, доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень, як це закріплено положеннями ч. 2 ст. 269 ЦПК України.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 21 липня 2020 року, прийнятій по справі №521/1074/17, провадження №61-35161св18.

Таким чином, посилання представника позивача адвоката Крячка О.В. на те, що не зазначення судом в резолютивній частині рішення відомостей про дату народження ФО-П ОСОБА_2 є опискою, є хибними. Зміст же заяви представника позивача фактично зводиться до спонукання суду внести до резолютивної частини судового рішення додаткових відомостей, що суперечить вимогам ст. 269 ЦПК України, якою останній керувався, ініціюючи суду дану заяву.

Що стосується посилань представника позивача - адвоката Крячка О.В. у заяві про виправлення описки на те, що через відсутність у рішенні суду дати народження ФО-П ОСОБА_2 виконавчий лист, який буде виданий на підставі вказаного рішення суду, буде повернутий стягувачеві без прийняття його до виконання, згідно з вимогами п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», суд зважає на таке.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

ЄСПЛ вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвекції, було

б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №749/1181/16-ц (провадження №61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі №813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі №469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19) та у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі №686/3941/19 (провадження №61-13029св20).

З огляду на наведене вище, заява представника позивача адвоката Крячка О.В. не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 269 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Крячку Олегу Володимировичу в задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні Московського районного суду м. Харкова, ухваленому 18 квітня 2023 року, за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Крячка Олега Володимировича до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Повний текст ухвали складений і підписаний 01 травня 2023 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова