Справа №173/203/23
Провадження №2-н/173/55/2023
У Х В А Л А

іменем України

01 березня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши

заяву Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства «Дніпропетровської обласної ради»

(51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Котляревського, 4, )

до ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства «Дніпропетровської обласної ради» (далі - заявник) звернулось до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з заявою до ОСОБА_1 (далі - боржник) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведенняу розмірі 5 506,97 грн. та судові витрати в сумі 268,40 грн.

Розглянувши подану Комунальним підприємством «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства «Дніпропетровської обласної ради» заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2016 року по 24 січня 2023 року.

В той же час, п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Разом з тим, згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, вбачається, що в даному випадку, заявник звернувся до суду із даною заявою про видачу судового наказу 27 січня 2023 року. Тобто з пропуском строку позовної давності, встановленої законом.

Отже, враховуючи викладене, з огляду на зазначені положення закону, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за наведеною заявою.

Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.165, 166 ЦПК України.

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства «Дніпропетровської обласної ради» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.

2. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.М. Бурхан