Справа № 761/8219/23
Провадження № 6/761/577/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Романишеної І.П.

за участі секретаря Решти Д.О.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника у якому, з метою проведення перевірки майнового стану, опису та арешту майна належного боржнику на праві власності, з метою проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень згідно із ЗУ «Про виконавче провадження», просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2023 року матеріали подання передано на розгляд судді Романишеної І.П.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2023 року подання було призначено до розгляду.

Як вбачається із змісту подання, приватний виконавець свої вимоги обґрунтовує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 70659159 щодо виконання судового наказу № 759/17420/22, виданого у29.12.2022 року Святошинський районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 14.11.2022 року у розмірі 250 000, 00 грн.

Оскільки боржник в добровільному порядку рішення суду не виконав та не виконує, виконавцем вживаються заходи його примусового виконання у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник наручно отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №70659159, про що зроблена відповідна відмітка на копії постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження.

Згідно відповіді ДФС України №153526183 від 04.01.2023 року боржник є самозайнятою особою, у зв`язку з чим, неможливо звернути стягнення на дохід боржника.

Постановою приватного виконавця від 06.01.2023 р. накладено арешт на майно боржника.

Згідно відповіді МВС від 04.01.2020 рок за боржником зареєстровано транспортний засіб марки Lexus, номерний знак НОМЕР_1 .

06.01.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу, яку скеровано до ГУНП в м. Києві для виконання.

Згідно відповіді ДФС України № 153526184 від 04.01.2023 року боржник має відкриті розрахункові рахунки.

Постановою приватного виконавця від 06.01.2023 року накладено арешт на кошти боржника.

Також, на адресу боржника було скеровано вимогу щодо надання доступу до квартири, яка на праві приватної власності належить боржнику, з метою проведення опису нерухомого майна. На вказану вимогу боржником надано заяву, згідно якої останній повідомив, що не ухиляється від виконання рішення суду, проте доступ до квартири буде надано у випадку надання вмотивованого рішення про примусове проникнення до його житла.

Таким чином, беручи до уваги, що проникнення до житла, на думку приватного виконавця, є єдиним способом забезпечення виконавчого документа, приватний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, відповідно до якого вимоги подання підтримав та просив розглянути за його відсутності.

Суд, враховуючи строк розгляду подання, визначеного ч.2 ст.439 ЦПК України, дійшов висновку про можливість розгляду подання без присутності приватного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України стягував та боржник в судове засідання не викликались.

Статтею 30 Конституції України, ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання приватного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Судом установлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. перебуває виконавче провадження №70659159 з примусового виконання судового наказу № 759/17420/22 від 29.12.2022 року, що виданий Святошинським районним судом м. Києва.

Боржником за даним судовим наказом є фізична особа - ОСОБА_1 .

Оскільки боржник в добровільному порядку рішення суду не виконав, виконавцем вживаються заходи його примусового виконання у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Як вбачається з долучених до матеріалів подання документів, станом на дату формування даного подання, залишок боргу складає 250000,00 грн. та основна винагороду приватного виконавця становить 25000,00 грн.

Також встановлено, що боржник достеменно знає про наявність виконавчого провадження, оскільки 05.01.2023 року отримав наручно постанову про відкриття виконавчого провадження № 70659159, про що зроблена відповідна відмітка на копії постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження.

В ході примусового виконання вказаного виконавчого документу, приватним виконавцем встановлено, що боржник належить транспортний засіб марки Lexus, номерний знак НОМЕР_1 .

06.01.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук транспортного засобу, яку скеровано до ГУНП в м. Києві для виконання.

Згідно відповіді ДФС України № 153526184 від 04.01.2023 року боржник має відкриті розрахункові рахунки.

Постановою приватного виконавця від 06.01.2023 року накладено арешт на кошти боржника.

Згідно відповіді на запит №153526183 від 04.01.2023 року від ДФС України, боржник є самозайнятою особою.

Згідно відповіді на запит № 155844061 від 10.02.2023 року, боржник має рахунок у фінансовій установі АТ «Райффайзен Банк» у м. Києві та рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.01.2023 року встановлено, що 04.02.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. зареєстровано за боржником право приватної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

06.01.2023 року приватним виконавцем на адресу боржника було скеровано вимогу щодо надання доступу до квартири за вказаної вище квартири, з метою проведення опису нерухомого майна.

09.01.2023 року боржником на адресу приватного виконавця направлено відповідь на вказану вимогу з повідомлення щодо не ухилення від виконання рішення суду та надання дозволу до житла виключно у випадку надання для ознайомлення вмотивованого рішення сулу про примусове проникнення до житла боржника.

Так, згідно до п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Під час судового розгляду встановлено, що судовим рішенням з боржника вирішено стягнути грошові кошти за невиконання грошового зобов`язання.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Приписами Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Проте, всупереч вказаним нормам приватним виконавцем на обґрунтування доцільності проникнення до квартири не надано доказів, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення.

Суд вбачає, що ініціатором подання не використано всіх прав, наданих приватним виконавцям законодавством України при примусовому виконанні судових рішень, які були б спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, оскільки приватним виконавцем не перевірено наявності коштів на банківських рахунках боржника - фізичної особи в банківських установах, а також їх достатності для погашення заборгованості за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для надання дозволу приватному виконавцю примусового проникнення до житла боржника.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261, 268, 273, 352, 353, 354, 355, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 10.03.2023 р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА