Справа № 646/794/22
№ провадження 2/646/146/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.23 м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Янцовської Т.М.,
з участю секретаря Полешко О.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 646/794/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року по справі № 646/1757/21 на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частин. В обґрунтування позову позивач зазначив, що окрім аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 він має також сплачувати аліменти на утримання свого непрацездатного батька ОСОБА_5 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 05.08.2021 року і довічно на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2021 року. Таким чином, в даному випадку його матеріальне становище погіршилося у зв`язку з встановленням судовим рішенням обов`язку по сплаті аліментів.
Ухвалою суду від 14.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Червонозаводським районним судом м. Харкова здійснювати правосуддя під час воєнного стану визначено територіальну підсудність судових справ цього суду за Ленінським районним судом м. Полтави.
Надалі розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у відповідності до ст. 178 ЦПК України своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 20.07.2021 року Червонозаводським районним судом міста Харкова видано судовий наказ, яким стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2021 року, тобто з дня подачі заяви, та до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.10.2021 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , як непрацездатного батька, аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 05.08.2021 року і довічно.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.
Згідно зі ч. 9, 10 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 статті 182 Сімейного Кодексу України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 188 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.
Частиною 4 статті 273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 Сімейного Кодексу України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Звертаючись до суду з дійсним позовом, позивач не довів, що погіршилося його матеріальне становище та стягнення аліментів з нього на користь батька ОСОБА_5 впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі на користь неповнолітнього сина. Встановлення рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.10.2021 р. обов`язку позивача по сплаті аліментів на користь батька ОСОБА_5 не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на підставі судового наказу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 липня 2021 року на утримання дитини ОСОБА_4 .
В зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів, оскільки ним не доведено обставин, на які він посилався в обґрунтування позову.
Керуючись ст. ст. 9, 10, 180, 182, 188, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відомості щодо учасників справи:
позивач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
відповідач - ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя: Т.М. Янцовська