Справа № 953/824/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2023 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Шаренко С.Л.,
при секретарі - Реуцькій Н.В.,
позивача - ОСОБА_1 , (в режимі відеоконференції),
представник відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, стягнення грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова в якому просив суд поновити його на роботі в ХНУМГ з дати звільнення з посади професора кафедри систем електропостачання міст, стягнути з ХНУМГ на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня видання наказу про його поновлення на роботі, стягнути компенсацію за невикористану відпустку, а також грошову компенсацію за вчинення йому моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.07.2003 року він був призначений на посаду кафедри електропостачання міст ХНУМГ імені О.М. Бекетова. 31.08.2021 року наказом № 602-02 від 25.08.2021 його звільнено з посади на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з закінченням строку контракту. Позивач вважає його звільнення безпідставним, незаконним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав.
31.08.2021 закінчувався термін дії його трирічного контракту на посаді професора кафедри систем електропостачання та електроспоживання міст ХНУМГ імені О.М. Бекетова. Питання працевлаштування викладачів ХНУМГ імені О.М. Бекетова врегульовано «Положенням щодо конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників ХНУМГ», введеного в дію наказом ректора від 09.06.2020 № 161-01. Згідно «Положення», не пізніше ніж за 2 місяці до завершення строку дії контракту повинно бути проведено засідання кафедри, на якому приймається рішення щодо рекомендацій кафедри на подальшу роботу науково-педагогічних працівників, у яких закінчується строк дії контракту. Таке засідання в плановому порядку було проведено 24.06.2021. На цьому засіданні позивача, та ще п`ятьох інших викладачів, було рекомендовано для подальшої роботи в ХНУМГ імені О.М. Бекетова. Позивач зазначає, що свої зобов`язання він перевиконав, про що свідчить його звіт. На цьому ж засіданні завідувач кафедри Калюжний попередив, що 25 червня 2021 року відбудеться засідання Конкурсної комісії. 25 червня 2021 р. відбулось засідання Конкурсної комісії, на якому позивач був розглянутий та рекомендований для можливого укладання з ним контракту.
Також позивач зазначив, що після його відпустки в період з 09.07.2021 по 24.08.2021, у перший робочий день 25 серпня 2021 новий завідувач ОСОБА_3 сказав йому, що для нього навантаження вже немає. З цього приводу, на адресу ректора ОСОБА_4 позивач спрямував низку звернень, однак відповіді на звернення він так і не отримав. 25 серпня 2021 було підписано наказ про його звільнення, однак підстави видання такого наказу йому досі невідомі, хоча позивач не одноразово вимагав дати йому такі пояснення. На зустрічі з ректором перший проректор йому пояснив, що ХНУМГ імені О.М. Бекетова не має можливості сплачувати йому повну ставку, однак при цьому співробітникам з нижчою кваліфікацією та меншою продуктивністю контракти були продовжені та їм призначена повна ставка. Крім цього, позивач вказує, що перший проректор ОСОБА_5 взагалі не повинен бути причетним до розподілу ставок між викладачами кафедри, оскільки це є прерогативою завідувача кафедри.
Позивач також зазначив, що мало місце порушення конкурсної процедури на обрання професора, оскільки до 31.05.2021 на його посаду професора повинен був оголошений конкурс, в такому разі він би написав заяву на участь у конкурсі, збирав би необхідні документи та передав би їх секретарю вченої ради ХНУМГ, яка б вирішувала його подальшу працю шляхом таємного голосування бюлетенями. Окрім того, навіть в разі його звільнення 31.08.2021 на його вивільнену посаду протягом двох місяців повинен бути оголошений конкурс, в якому він також мав би право приймати участь, однак оскільки такий конкурс не був оголошений, це позбавило його права на працевлаштування.
Крім того, позивач зазначає, що «Положення» чітко регламентує умови припинення трудових правовідносин у зв`язку із закінченням строку дії контракту, а саме: у разі не обрання на новий строк за конкурсом науково-педагогічного працівника трудові відносини з ним припиняються у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору ( контракту); особи, які не виявили бажання брати участь у конкурсі на новий строк, звільняються у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору (контракту). Однак він не міг бути обраним на новий строк за конкурсом та брати участь у конкурсі, оскільки такий конкурс відповідач не оголошував. В обґрунтування порушення відповідачем трудового законодавства про припинення трудових відносин позивач також вказав, що він не був попереджений за два місяці про його звільнення, про те що він звільнений він дізнався лише в середині грудня 2021. Таким чином, в день його звільнення 31.08.2021 його не ознайомили з наказом про звільнення, не видали на руки трудову книжку, не дали розписатися про отримання трудової книжки в «Книзі обліку руху трудових книжок».
Також позивач зазначає, що при звільненні були порушені строки розрахунку при звільненні працівника, так відповідно до наказу про звільнення, його звільнено 31.08.2021 року, однак розрахунок з ним проведено 03.09.2021, що підтверджується смс-повідомленням оператору банку. Крім того, позивач вважає, що оскільки він не був повідомлений про його звільнення, не ознайомлений з наказом про звільнення, не отримав трудової книжки та розрахунку при звільненні, то його строковий трудовий договір з 01.09.2021 набув статусу безстрокового, що укладений на невизначений строк.
Таким чином, оскільки позивач вважає його звільнення незаконним, з порушенням норм трудового законодавства та призвело до вимушеного прогулу, він звернувся до суду з позовом про поновлення його на роботу стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсацію за невикористану відпустку, а також моральну шкоду.
29.08.2022 представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач не визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі з наступних підстав.
30.06.2018р. між Харківським національним університетом міського господарства імені О. М. Бекетова та ОСОБА_1 було укладено контракт N253/2018 на строк по 31.08.2021р. за умовами якого ОСОБА_1 призначено на посаду професора кафедри електропостачання та електроспоживання міст. Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Відповідно до частини 3 статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Частиною 3 статті 54 Закону України «Про освіту» в редакції, що діяла на момент підписання контракту, було передбачено, що педагогічні та науково- педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладання трудового договору, в тому числі, за контрактом. Прийняття на роботу науково- педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору. Згідно з ч. 11 ст. 55 Закону України «Про вищу освіту» під час заміщення вакантних посад науково - педагогічних працівників - завідувачів кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладанню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою закладу вищої освіти. Згідно пункту 2 ст. 23 КЗпП трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Згідно п. 2 ст. 36 КЗпП підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Порядок, зміни та умови розірвання контракту, який укладено між Позивачем та Університетом врегульовані розділом VI контракту. У пункті 5.1 контракту визначено, що контракт може бути припинений або розірваний з підстав, передбачених чинним законодавством України та умовами самого контракту. У пункті 6.2 контракту передбачені підстави для його розірвання, зокрема, і закінчення терміну його дії. Отже, при укладанні контракту, строк його дії будо встановлено за погодженням сторін і визначено конкретним терміном - 31 серпня 2021р. Про закінчення 31.08.21р. терміну дії контракту (строк роботи на посаді) Позивача було попереджено листом від 25.05.2021р. під особистий підпис. Позивач був поінформований, що трудові відносини можуть бути продовжені шляхом укладення нового трудового договору (контракту), умови якого мають бути визначені домовленістю сторін. У зв`язку із зменшенням кількості студентів, а відповідно і зменшенням навчального навантаження для науково-педагогічних працівників кафедри, продовження трудових відносин на умовах визначених попереднім контрактом було неможливо. Позивач відмовився, наполягаючи на тому, що особисто для нього мають бути збережені умови контракту, строк якого закінчився. Тобто, сторони не дійшли згоди, щодо істотних умов трудового договору (контракту), який міг бути укладений замість контракту, строк дії якого закінчився, тому наказом ректора ХНУМГ ім. О.М. Бекетова від 25.08.2021р. № 602-02 Позивача було звільнено з посади, у зв`язку з закінченням строку роботи.
Представник відповідача також зазначив, що 30.08.2021р. з позивачем був проведений розрахунок. 02.09.2021р.вих. № 1691 позивачу направлено лист з проханням прийти до відділу кадрів за трудовою книжкою, однак позивач до відділу кадрів не з`явився. В подальшому робітники відділу кадрів неодноразово зверталися особисто, в телефонному режимі до позивача з пропозицією прибути до відділу кадрів за трудовою книжкою і витягом з наказу про звільнення. Однак, позивач не з`являвся, про що складались акти, надсилалися листи. Після неодноразових листів та звернень до ОСОБА_1 позивач отримав трудову книжку та витяг з наказу 20.12.2021р. під особистий підпис.
Крім того, представник відповідача просив суд звернути увагу, що згідно частини другої статті 233 КЗпП із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Позивач в судовому засіданні (в режимі відео конференції) підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Також на електрону адресу надав заяву, в якій зазначив, що сума, яка підлягає стягнення на його користь з відповідача, з урахуванням того, що наказ про його поновлення на роботі буде датованим 21.03.2023 складає разом 1 556 310,62 грн. та складається з середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, яку б він мав, у разі продовження строку контракту, домоги на оздоровлення, а також моральної компенсації.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 30.06.2018р. між Харківським національним університетом міського господарства імені О. М. Бекетова та ОСОБА_1 було укладено контракт N 53/2018 на строк по 31.08.2021р., за умовами якого ОСОБА_1 призначено на посаду професора кафедри електропостачання та електроспоживання міст. (а.с. 43-48). Таким чином, сторони уклали строковий трудовий договір.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Кодексу України законів про працю встановлено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до частини 2 статті 23 Кодексу законів про працю України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України закінчення терміну є підставою припинення трудового договору, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.
У ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України зазначено, що, якщо після закінчення терміну трудового договору трудові відносини фактично продовжуються і жодна зі сторін не вимагає їхнього припинення, дія цього договору вважається продовженим на невизначений термін.
20 травня 2021 року ОСОБА_1 було письмово повідомлено про те, що 31 серпня 2021 року закінчується строк його роботи на посаді, про що свідчить його особистий підпис в графі «З повідомленням ознайомлений» (а.с. 82). Вказаний факт також підтверджував позивач в судовому засіданні, зазначаючи, що дійсно 20.05.2021 він повідомлений про закінчення строку дії контракту, однак він не передбачав, що він буде звільнений по закінченню такого терміну.
Наказом № 602-02 від 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 було звільнено за основним місцем роботи, 31 серпня 2021 року за п. 2 ст. 36 КУпАП, закінчення строку роботи, з виплатою компенсації за невикористану відпустку. (а.с. 87).
Листом від 02.09.2021 вих. № 1691 ОСОБА_1 направлено лист з проханням прибути до відділу кадрів Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова для отримання трудової книжки. (а.с. 53).
Відповідно до акту від 31.08.2021 складеного та підписано фахівцем І категорії ОСОБА_6 , фахівцем ОСОБА_7 та старшим інспектором Горбовою Н.Г., 31.08.2021 професору ОСОБА_1 телефонували та в усній розмові його було запрошено до відділу кадрів для ознайомлення з наказом про звільнення та отриманням трудової книжки. Відповідне письмове повідомлення про закінчення строку роботи він отримав та підписав своєчасно. ОСОБА_1 не з`явився (а.с 54).
Відповідно до акту від 02.09.2021 складеного фахівцем І категорії ОСОБА_6 , фахівцем ОСОБА_7 , старшим інспектором Горбовою Н.Г., від 02.09.2021 фахівець відділу кадрів ОСОБА_6 надіслала письмове повідомлення професору ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до відділу кадрів для ознайомлення з наказом про звільнення з 31.08.2021 та отримання трудової книжки. Лист отримав, на прохання не відреагував, не з`явився. (а.с. 55).
Відповідно до акту від 10.12.2021 складеного фахівцем ІІ категорії ОСОБА_8 , фахівцем І категорії ОСОБА_6 , старшим інспектором Горбовою Н.Г., 10.12.2021 в 13.00 професор ОСОБА_1 підійшов до відділу кадрів (до відділу не заходив) знаходився в коридорі, його запросили пройти і забрати трудову книжку та ознайомитись з наказом про звільнення, на що він відповів, що заходити не буде, трудову книжку забирати не буде. (а.с. 56).
Відповідно до акту від 14.12.2021 складеного фахівцем ІІ категорії ОСОБА_8 , фахівцем І категорії ОСОБА_6 , старшим інспектором Горбовою Н.Г., вбачається, що 14.12.2021 вони телефонували професору ОСОБА_1 та повідомили його, що надіслали файл наказу про звільнення в електронній формі йому на електронну пошту та надіслали 2 поштових повідомлення. (а.с. 57).
Відповідно до акту складеного фахівцем ІІ категорії ОСОБА_8 , фахівцем І категорії ОСОБА_6 , старшим інспектором Дулевич Є.Є. вбачається, що 15.12.2021 о 10.00 ОСОБА_1 знаходився у відділ діловодства, вони особисто запросили його до відділу кадрів пройти та забрати свою трудову книжку, а також ознайомитись з наказом про звільнення та особовою справою, на що ОСОБА_1 відповів негативно (а.с. 58).
Таким чином, твердження позивача про те, що про існування наказу про його звільненні йому стало відомо лише наприкінці листопада, спростовується матеріалами справи та свідчить про те, що позивач був повідомлений за два місяці про сплив строку дії контракту та був обізнаний про його звільнення 31.08.2021. Крім того, позивач надає до суду скрин шот смс-повідомлення, відповідно до якого він начебто отримав розрахунок виплачених сум при звільненні 03.09.2021, що також свідчить про те, що він станом на 03.09.2021 був обізнаний про його звільнення, однак за трудовою книжкою не з`явився, з наказом про його звільнення не ознайомився.
Як зазначає представник відповідача, сторони не дійшли згоди, щодо істотних умов трудового договору контракту, який міг бути укладений замість контракту, строк дії якого закінчився, а тому було прийнято рішення про звільнення професора ОСОБА_1 . Вказані обставини вбачаються також з матеріалів справи, сам позивач у своїй позовній заяві наголошую, що йому було запропоновано продовження строку роботи за контрактом на умовах коефіцієнт ставки 0,75, однак він наполягав на тому, щоб йому були залишенні умови попереднього контракту, а саме коефіцієнт ставки 1,0.
Таким чином, у даному випадку немає передбачених п. 2 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України умов для того, щоб вважати дію трудового контракту № 53/2018 від 30.06.2018 укладеного з позивачем, продовженим на невизначений термін.
Підписуючи контракт, позивач знав про те, що контракт є особливою формою трудового договору, який укладається на певний термін і закінчується після закінчення такого терміну. Такий контракт був підписаний позивачем добровільно, його умови влаштовували його на час підписання.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач, звільнивши позивача, діяв відповідно до умов контракту до вимог діючого законодавства, отже відсутні підстави для визнання його дій незаконними, скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до наказу № 602-02 від 25.08.2021 року днем звільнення ОСОБА_1 є 31 серпня 2023 року, відповідно всі належні до виплати сум при звільненні повинні були виполаченні не пізніше 31 серпня 2021 року. З розрахункового листка, та платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи вбчається, що заробітна плата ОСОБА_1 за серпень 2021 року, була сформована та нарахована у серпні 2021 року, тобто відповідач здійснив всі необхідні дії для нарахування відповідних виплат ОСОБА_1 , які належали йому до сплати при звільненні, тому твердження позивача, про те, що оскільки всі належні виплати були нарахованні йому 03.09.2021, то його трудовий договір з 01.09.2021 року набув статусу безстрокового, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.
Крім того, згідно ч.1 ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи, що відповідач діяв правомірно, а позивач не довів наявність вини відповідача і наявність спричиненої йому моральної шкоди, негативні наслідки та її розмір, суд не вбачає підстав для відшкодування такої шкоди.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 114, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 21, 36, 116, 117 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України,-
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківського національного університета міського господарства імені О.М. Бекетова про поновлення його на роботі в Харківському національному університету міського господарства імені О.М. Бекетова з дати звільнення з посади професора кафедри систем електропостачання та електроспоживання міст, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку із розрахунку кількості днів вимушеного прогулу, а також стягнення грошової компенсації за вчинення моральної шкоди.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.Л. Шаренко