У Х В А Л А

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 754/4017/22

провадження № 61-5010ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» про визнання договору недійсним, стягнення коштів і відшкодування моральної шкоди,

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У 2022 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» (далі - ТОВ «Авентус Лізинг»), просив визнати недійсним договір фінансового лізингу від 04 жовтня 2019 року № КВ-041019/345 та застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з відповідача кошти у розмірі 180 535,14 грн; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

У 2022 році ТОВ «Авентус Лізинг» звернулось зі зустрічним позовом до ОСОБА_1 , просило стягнути з відповідача кошти у розмірі 363 694,69 грн, з яких: 262 447,58 грн - безпідставно збережені кошти за час незаконного користування автомобілем та 101 247,11 грн - упущена вигода внаслідок знецінення майна.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року, у первісному та зустрічному позовах відмовлено.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі та ціна позову в якій не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом первісного та зустрічного позовів у цій справі є вимоги майнового характеру - про стягнення коштів, а також вимоги немайнового характеру - про визнання недійсним договору фінансового лізингу.

Справа не є такою, що підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Розмір майнових вимог за первісним та зустрічним позовами становить 554 229, 83 (363 694,69 + 180 535,14 + 10 000,00) грн і на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 648,00 грн х 250 = 671 000,00 грн).

Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою відповідно до її властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому, Верховний Суд дав оцінку та врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, предмет касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі немає посилання на зазначені випадки.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України, є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані ОСОБА_1 рішення судів ухвалені у малозначній справі, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» про визнання договору недійсним, стягнення коштів і відшкодування моральної шкоди, та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко