Справа № 212/8098/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Дехти Р.В., за участю секретаря судового засідання Зюркевич В.В., представника позивача Шульги Д.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом АкціонернОГО товариствА «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2021 року АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення.

01 лютого 2023 року АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» подано до суду позовну заяву із зміненим предметом позову без зміни підстав позову.

Змінена позовна заява мотивована тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою розташування нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно іпотечного договору, власником даної квартири з 16.04.2008 року була відповідач ОСОБА_2 , а згідно договору купівлі-продажу квартири з 15.10.2020 року власником квартири є відповідач ОСОБА_1 .. Відповідачі не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість, а саме у ОСОБА_2 за період з 01.10.2013 року по 30.04.2019 року, у розмірі основного боргу 33 478, 34 гривень, інфляційні втрати 13 500, 95 гривень, 3 % річних у розмірі 4 064, 18 гривень, всього 51 043 гривень 47 коп.; у ОСОБА_3 за період з 01.10.2019 року по 31.07.2021 року, у розмірі основного боргу 14 516, 08 гривень, інфляційні втрати 1 204, 47 гривень, 3 % річних у розмірі 461, 88 гривень, всього 16 182 гривень 43 коп.. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення, а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп..

Заочним рішенням від 19.01.2022 року позовні вимоги в редакції позові від 09.09.2021 року задоволені у повному обсязі.

14 лютого 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 07.06.2022 року заочне рішення від 19.01.2022 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалами суду від 26.07.2022 року та від 03.10.2022 року вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 06.02.2023 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 ..

Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього заборгованості у розмірі 16 182,43 грн..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правилами ч. 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 16.04.2008 року була власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2008 року, що підтверджується копією іпотечного договору № 0308/0408/71-090-Z-1 від 16.04.2008 року.

Відповідач ОСОБА_1 з 15 жовтня 2021 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 15.10.2021 року.

Пункт 4.2 зазначеного договору передбачено, що з дня укладання договору ОСОБА_1 зобов`язується самостійно нести всі поточні витрати по утриманню об`єкта нерухомого майна, включаючи витрати, пов`язані з його зберіганням, ремонтом, забезпеченням, збереження його властивостей, витрати на його утримання, оплаті комунальних та інших платежів, в тому числі зобов`язується оплатити суму усіх заборгованостей по комунальних та інших платежах (в тому числі за використану електроенергію) та будь-які інші витрати, пов`язані з використанням об`єкта нерухомого майна, які виникли у продавця, розпочинаючи з 27 серпня 2019 року до укладання цього договору.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.67,68,162Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків боргу за послуги АТ «Криворізька Теплоцентраль» за адресою квартири АДРЕСА_2 , що перебуває на обслуговуванні у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», особовий рахунок № НОМЕР_1 , за послуги централізованого опалення, загальна заборгованість станом на 31.07.2021 року складає 67 225,89 гривень.

Відповідно до частини 1статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», окрім іншого, визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору та обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною шостою ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(№1875-IV від 24.06.2004) передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(№1875-IV від 24.06.2004) споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Введений в дію з 10.06.2018 пункт 6 частини 1статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(№ 2189-VIII) передбачає, право споживача на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

З системного аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги (постанова Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц)

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положенням статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц зроблено висновок, що «відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу».

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг і фізичною особою (споживачем), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до пункту 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги (постанова Верховного Суду від 20.11.2019 № 295/12613/16-ц). Пунктом 20 Правил визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до пункту 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання - з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Підпунктом 1 пункту 29 Правил та частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(№1875-IV від 24.06.2004) передбачено два випадки, коли споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг: за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання); за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Одночасно, підпункт 14 пункту 32 Правил встановлено обов`язок виконавця послуг зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Як зазначено вище, дане правило діяло до 09.06.2018, тобто до набрання законної сили статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(№ 2189-VIII) . Дані про те, що відповідачі в цей період звертались до позивача із заявами про зменшення розміру оплати з наданням відповідних підтверджуючих документів у справі відсутні.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.67,68,162Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що саме споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Таким чином, позивачем доведений обов`язок відповідача ОСОБА_2 оплачувати вартість житлово-комунальних послуг за надання централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 31.07.2021 року, а відповідача ОСОБА_1 за період з 01.10.2019 року п 31.07.2021 року.

АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», окрім вимоги про повернення відповідачами боргу за надані ним послуги, останні мають сплатити позивачеві три проценти річних й інфляційні втрати.

Так, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки, неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Тому на користь АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» з ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за період з 01.10.2013 року по 30.04.2019 року у розмірі основного боргу 33 478, 34 гривень, інфляційні втрати 13 500, 95 гривень, 3 % річних у розмірі 4 064, 18 гривень, всього 51 043 гривень 47 коп.; а з ОСОБА_4 за період з 01.10.2019 року по 31.07.2021 року, у розмірі основного боргу 14 516, 08 гривень, інфляційні втрати 1 204, 47 гривень, 3 % річних у розмірі 461, 88 гривень, всього 16 182 гривень 43 коп..

Статтею 141 ЦПК України визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн..

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги АкціонернОГО товариствА «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2013 року по 30.04.2019 року, у розмірі основного боргу 33 478, 34 гривень, інфляційні втрати 13 500, 95 гривень, 3 % річних у розмірі 4 064, 18 гривень, всього 51 043 (п`ятдесят одну тисячу сорок три) гривень 47 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2019 року по 31.07.2021 року, у розмірі основного боргу 14 516, 08 гривень, інфляційні втрати 1 204, 47 гривень, 3 % річних у розмірі 461, 88 гривень, всього 16 182 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят дві) гривень 43 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270, 00 гривень, по 1 135,00 гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», , місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 10 березня 2023 року.

Суддя: Р. В. Дехта