ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/1993/22

Головуючий у першій інстанції Хоменко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/485/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2023 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив:

1) визнати право ОСОБА_1 на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:03:000:0019 у розмірах площі 0,2855 га, як зазначено у документах, що посвідчують право власності на землю договорі купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий № :03:000:0019 від 10.06.2015, зареєстрованому під № 1271, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42176998 від 12.08.2015, збірному кадастровому плані земельної ділянки з кадастровим №:03:000:0019, рішенні державного реєстратора прав на нерухоме майно № 23619464 від 12.08.2015 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 9984394, яким внесено зміни цільового призначення земельної ділянки з «для ведення особистого селянського господарства» на «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та присвоєння адреси АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язати ОСОБА_2 як власника земельної ділянки з кадастровим №:03:000:0109 припинити дії, що порушують право позивача на земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий №:03:000:0019 у визнаних розмірах площі 0,2855 га, у зв`язку з цим:

- звільнити частину земельної ділянки № :03:000:0019 від частини фундаменту металевої споруди площею 0,06 кв.м, частини дерев`яної будівлі площею 4,86 кв.м, частини споруди (навісу), що примикає до огорожі земельної ділянки кадастровий № :03:000:0109, яка займає 7,33 кв.м, шляхом їх демонтажу (часткового розбирання) з наступним розміщенням їх на відстані 1,0 м від межі земельної ділянки № :03:000:0019; огорожу земельної ділянки кадастровий № :03:000:0109 демонтувати та встановити на межі земельної ділянки з кадастровим № :03:000:0109;

- привести у відповідність з положенням п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій конструкцію покриття споруди (навісу)» та шляхом зобов`язання виконати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів споруди (навісу) на територію суміжної земельної ділянки кадастровий №:03:000:0019, а саме: змінити нахил конструкції покриття споруди (навісу) в бік земельної ділянки кадастровий № :03:000:0109 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі споруди (навісу) на земельну ділянку кадастровий № :03:000:0109;

- привести у відповідність до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» кам`яну будівлю на земельній ділянці з кадастровим №:03:000:0109 наступним чином: частину стіни будівлі перенести на відстань 1,0 від межі земельної ділянки кадастровий № :03:000:0019; змінити нахил частини конструкції покриття кам`яної будівлі в бік земельної ділянки кадастровий №:03:000:0109 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі будівлі на земельну ділянку кадастровий №:03:000:0109;

- привести у відповідність до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» металеву споруду на земельній ділянці з кадастровим №:03:000:0109 наступним чином: перенести частину стіни та фундаменту металевої споруди на відстань 1,0 від межі земельної ділянки кадастровий № :03:000:0019; змінити нахил частини конструкції покриття кам`яної будівлі в бік земельної ділянки кадастровий № :03:000:0109 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі споруди на земельну ділянку кадастровий № :03:000:0109; виконати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизів дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) розташованого частково на території ділянки з кадастровим № :03:000:0109, на територію суміжної земельної ділянки з кадастровим № :03:000:0019, відповідно до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», та відповідно до п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», а саме: змінити нахил частини конструкції покриття дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) у бік земельної ділянки кадастровий №:03:000:0109 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) на земельну ділянку кадастровий № :03:000:0109;

3) зобов`язати ОСОБА_3 як власника земельної ділянки з кадастровим №:03:000:0108 припинити дії що порушують право позивача на земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий №:03:000:0019 у визнаних розмірах площі 0,2855 га, у зв`язку з чим:

- звільнити частину земельної ділянки № :03:000:0019 від огорожі земельної ділянки кадастровий № :03:000:0108, що займає 3,21 кв.м, шляхом демонтування та встановлення на межі земельної ділянки з кадастровим №:03:000:0108; частини дерев`яної будівлі, площею 3,14 кв.м, шляхом їх демонтування (часткового розбирання) з наступним розміщенням на земельній ділянці з кадастровим №:03:000:0108 на відстані 1,0 м від межі земельної ділянки № :03:000:0019;

- демонтувати бетонну конструкцію, яка є фундаментною частиною конструкції огорожі земельної ділянки кадастровий № :03:000:0108, яка виступає на територію земель загального користування та частково перешкоджає доступу до огорожі земельної ділянки ОСОБА_1 , привести у відповідність до п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п.6.1.34 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій»;

- привести у відповідність до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» споруду, яка розташована впритул до огорожі земельної ділянки з кадастровим №:03:000:0108, наступним чином: дерев`яну стіну споруди перенести на відстань 1,0 від межі земельної ділянки № :03:000:0019; змінити нахил конструкції покриття споруди в бік земельної ділянки кадастровий №:03:000:0108 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі споруди на земельну ділянку кадастровий № :03:000:0108;

- виконати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизів дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) розташованого частково на території ділянки з кадастровим №:03:000:0108, на територію суміжної земельної ділянки з кадастровим № :03:000:0019, відповідно до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», та відповідно до п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», а саме: змінити нахил частини конструкції покриття дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) у бік земельної ділянки кадастровий №:03:000:0108 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) на земельну ділянку кадастровий № :03:000:0108;

4) покласти на відповідачів судові витрати.

Позов обґрунтовував тим, що відповідачі фактично не визнають його право власності на належну йому земельну ділянку площею 0,2855 га, порушення його права полягає в тому, що відповідачі без узгодження з ним частково на межі, а частково на його території об`єкти, зокрема бетонну плиту, яка є частиною конструкції огорожі від сусідньої ділянки і виступає та частково перешкоджає доступу до огорожі земельної ділянки позивача, відносно дерев`яного житлового будинку, господарських будівель, які частково виступають на територію земельної ділянки позивача не враховано відстані до межі сусідньої земельної ділянки позивача. Зазначав, що відсутня водостічна система з дахів споруд та будівлі відповідачів з боку земельної ділянки позивача; в напрямку водоймища з боку земельної ділянки ОСОБА_2 було перекрито доступ до води шляхом зміни рельєфу берегової лінії, що перешкоджає вільному проходу вздовж берегової лінії. Під час дощів вода стікаючи з об`єктів, будівлі, споруд відповідачів підтоплює земельну ділянку позивача, чому сприяє й триваюча бездіяльність відповідачів в усуненні вказаних порушень.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частині позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_2 як власника земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0109 та ОСОБА_3 як власника земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0108, припинити дії, що порушують право ОСОБА_1 на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0019 у визнаних розмірах площі: 0,2855 га, закрито.

Роз`яснено позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд, закриваючи провадження в частині вимог про припинення дій, що порушують право ОСОБА_1 на земельну ділянку у визначених розмірах площі 0,2855 га, порушив право позивача, гарантоване ст. 55 Конституції України, а також право на доступ до правосуддя.

Указує, що у справі № 748/35/20 та у справі № 748/1993/22 відсутня повна тотожність позовів, матеріально правові вимоги ОСОБА_1 до відповідачів, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення у справі № 748/1993/22 (в оскаржуваній частині) відрізняються від його вимог, які розглядалися у справі №748/35/20, оскільки раніше ОСОБА_1 із посиланням на ст. 321, 391 ЦК Укарїни заявляв вимоги про усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки площею 0,00186 га із загальною площею 0,2855 га, а у даній справі за № 748/1993/22 позивач просить визнати за собою право на земельну ділянку в розмірах площі 0,2855 га та посилаючись на ч. 2 ст. 386 ЦК України припинити дії відповідачів, що порушують права ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку у вищезазначеному розмірі. Крім того, позивач у даній справі просить призначити і провести комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну судову експертизу, що свідчить про відмінність предмету дослідження з предметом позову у попередній справі.

Зазначає, що залишивши у даній справі лише вимогу про визнання права позивача на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0019 у визнаних розмірах площі: 0,2855 га, та закривши провадження в похідних вимогах, суд самостійно змінив як предмет, так і правові підстави позову, що є порушенням принципу диспозитивності цивільного процесу. Застосування у даній справі лише визнання права як способу захисту очевидно не призведе до відновлення порушеного права позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити без змін оскаржувану ухвалу суду, посилаючись на те, що провадження у справі закрито з додержанням норм процесуального права.

Вважає хибними твердження позивача про те, що обставини і докази у справах № 748/35/20 та № 748/1993/22 відрізняються, з огляду на те, що позивач одночасно з позовом у справі № 748/1993/22 заявив суду клопотання про призначення та проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної судової експертизи.

Звертає увагу на помилковість доводів ОСОБА_1 про те, що вимога припинити дії відповідачів, якими порушуються його права на земельну ділянку є похідною від вимоги про визнання права ОСОБА_1 на земельну ділянку в розмірах площі 0,2855 га, оскільки похідною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволенні іншої позовної вимоги (основної вимоги). В цій справі вищевказані вимоги є самостійними, а задоволення чи відмова у задоволенні однієї не впливає на іншу.

Просить стягнути з позивача на свою користь 9 200 грн витрат на правничу допомогу адвоката, надану в суді апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити без змін оскаржувану ухвалу суду, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість .

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідачів припинити дії, що порушують право позивача на земельну ділянку, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що як у даній справі, так і у справі №748/35/20 наявний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вважає, що ОСОБА_1 не обґрунтував, в чому саме полягає відмінність (не тотожність) предметів та підстав звернення до суду у позовних вимогах у справах № 748/35/20 та № 748/1993/22.

Просить стягнути з позивача на свою користь 9 200 грн витрат на правничу допомогу адвоката, надану в суді апеляційної інстанції.

У відповідях на відзиви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач зазначав, що заявлені відповідачами витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 грн не є обґрунтованими, фактичними, розумними і неминучими.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Сагайдака А.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача - адвоката Матвійчук А.С., яка просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, доводи відзивів на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Закриваючи провадження у даній справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідачів припинити дії, що порушують право ОСОБА_1 на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0019 у визнаних розмірах площі: 0,2855 га, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що у даній справі та у справі № 748/35/20 наявний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки вважає, що судом дотримані норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Згідно з ч. 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Для застосування вказаної підстави закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох складових: ті самі сторони спору, той самий предмет позову, ті самі підстави позову.

Так, закриття провадження у справі це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 320/9224/17 зазначено, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (правова позиція, викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що викладені в постановах від 10.06.2020 у справі №366/2099/17, від 27.05.2020 у справі №761/35475/18, від 13.05.2020 у справі № 65/4455/19, від 08.04.2020 у справі №910/16868/19, від 27.11.2019 у справі №303/4229/16-ц, від 27.11.2019 у справі №235/4711/15-ц, від 22.05.2019 у справі №640/7778/18, від 19.11.2019 у справі №640/5563/19, від 09.10.2019 у справі №285/3912/18, від 19.06.2019 у справі №59/488/17, закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Встановлено, що у провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області перебувала на розгляді цивільна справа № 748/35/20. У цій справі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просив усунути йому перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0019, площею 0,00186 га із загальної площі 0,2855 га, а саме:

1) зобов`язати ОСОБА_2 , як власника земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0109:

1.1) звільнити частину земельної ділянки № :03:000:0019 від:

- частини фундаменту металевої споруди, площею 0,06 кв.м;

- частини дерев`яної будівлі, площею 4,86 кв.м;

- частини споруди (навісу), що примикає до огорожі земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0109, яка займає 7,33 кв.м;

шляхом їх демонтажу (часткового розбирання) з наступним розміщенням їх на відстані 1,0 м від межі земельної ділянки № :03:000:0019;

- огорожу земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0109 демонтувати та встановити на межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0109;

1.2) конструкцію покриття споруди (навісу) привести у відповідність з положенням п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» шляхом зобов`язання виконати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів споруди (навісу) на територію суміжної земельної ділянки №:03:000:0019, а саме: змінити нахил конструкції покриття споруди (навісу) в бік земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0109 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі споруди (навісу) на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0109;

1.3) кам`яну будівлю на земельній ділянці з кадастровим номером :03:000:0109 привести у відповідність до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.41 ДБН 5.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», наступним чином:

- частину стіни будівлі перенести на відстань 1,0 м від межі земельної ділянки № :03:000:0019;

- змінити нахил частини конструкції покриття кам`яної будівлі в бік земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0109 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі будівлі на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0109;

1.4) металеву споруду на земельній ділянці з кадастровим номером :03:000:0109 привести у відповідність до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.41 ДБН 5.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» наступним чином:

- перенести частину стіни та фундаменту металевої споруди на відстань 1,0 м від межі земельної ділянки № :03:000:0019;

- змінити нахил частини конструкції покриття кам`яної будівлі в бік земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0109 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі споруди на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0109;

1.5) зобов`язати виконати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть опаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизів дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі), розташованого частково на території ділянки з кадастровим номером :03:000:0109, на територію суміжної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0019, відповідно до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», та відповідно до 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», а саме: змінити нахил частини конструкції покриття дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) у бік земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0109 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0109;

2) зобов`язати ОСОБА_3 , як власника земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0108:

2.1) звільнити частину земельної ділянки № :03:000:0019 від:

- огорожі земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0108, що займає 3,21 кв.м, шляхом демонтування та встановлення на межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0108;

- частини дерев`яної будівлі, площею 3,14 кв.м, шляхом їх демонтування (часткового розбирання) з наступним розміщенням на земельній ділянці з кадастровим номером :03:000:0108 на відстані 1,0 м від межі земельної ділянки номер :03:000:0019;

2.2) бетонну конструкцію, яка є фундаментною частиною конструкції огорожі земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0108, яка виступає на територію земель загального користування та частково перешкоджає доступу до огорожі земельної ділянки ОСОБА_1 , привести у відповідність до п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.34 ДБН - 2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» шляхом демонтування;

2.3) споруду, яка розташована в притул до огорожі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0108, привести у відповідність до положень 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» наступним чином:

- дерев`яну стіну споруди перенести на відстань 1,0 м від межі земельної ділянки № :03:000:0019;

- змінити нахил конструкції покриття споруди в бік земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0108 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі споруди на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0108;

2.4) зобов`язати виконати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі та карнизів дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі), розташованого частково на території ділянки з кадастровим номером :03:000:0108, на територію суміжної земельної ділянки з кадастровим номером № :03:000:0019, відповідно до положень п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», та відповідно до п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», а саме: змінити нахил частини конструкції покриття дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) у бік земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0108 та виконати заходи з організації водовідведення атмосферних опадів з покрівлі дерев`яного будинку (дерев`яної будівлі) на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0108.

Позов обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,2855 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0019. Порушення своїх прав вбачав в тому, що відповідачі без узгодження з ним облаштували частково на межі, а частково на його земельній ділянці об`єкти, зокрема бетонну плиту, яка є частиною конструкції огорожі від сусідньої ділянки і виступає на територію земель загального користування та частково перешкоджає доступу до огорожі земельної ділянки позивача, частково на межі знаходиться дерев`яний житловий будинок, який виступає на територію земельної ділянки позивача без врахування відстані за правилами ДБН. Збудовані вздовж межі земельної ділянки позивача сусідські будівлі, споруди та огорожі земельних ділянок, конструкції покриттів цих будівель та споруд, що належать відповідачам, за місцем розташування не відповідають положенням ДБН. Також було виявлено, що відсутня водостічна система з дахів споруд та будівлі відповідачів з боку земельної ділянки позивача; в напрямку водоймища з боку земельної ділянки ОСОБА_2 було перекрито доступ до води шляхом зміни рельєфу берегової лінії, що перешкоджає вільному проходу вздовж берегової лінії. Під час дощів вода стікаючи з об`єктів, будівлі, споруд відповідачів підтоплює земельну ділянку позивача, чому сприяє й триваюча бездіяльність відповідачів в усуненні вказаних порушень.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.01.2021 у задоволенні позову ОСОБА_1 у справі № 748/35/20 відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.08.2021 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.05.2022 рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.01.2021 та постанова Чернігівського апеляційного суду від 17.08.2021 залишені без змін.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії», існує реальна усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Беручи до уваги вищезазначене, районний суд дійшов вірного висновку, що у справі № 748/35/20 та у справі, що наразі переглядається, тотожними є суб`єктний склад, предмет спору та підстави позову, оскільки, ОСОБА_1 посилається на ті ж самі обставини, ці обставини лише доповнені позовною вимогою про визнання права на належну йому земельну ділянку, та обґрунтовано закрив провадження в частині позовних вимог на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки вже ухвалено рішення, яке набрало законної сили,

Доводи апеляційної скарги про те, що порушення прав позивача досі триває, що відсутня тотожність позовів, заявлених у справі № 748/35/20 та у справі №748/1993/22, матеріально правові вимоги до відповідачів, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення у даній справі відрізняються від його вимог, заявлених у попередній цивільній справі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються дослідженими матеріалами справи № 748/35/20 та ухваленим рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.01.2021, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Посилання позивача у справі, що переглядається на ч. 2 ст. 386 ЦК України із застосуванням конструкції припинити дії відповідачів, що порушують права ОСОБА_1 на земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0019 у визнаних розмірах площі: 0,2855 га, у той же спосіб, що у справі № 748/35/20, є намаганням позивача переглянути справу, в якій вже ухвалене судове рішення. Про зазначене свідчить також його клопотання про призначення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної судової експертизи, яка не була проведена у попередній справі. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Не є слушними доводи ОСОБА_1 про похідний характер позовних вимог, провадження щодо яких у справі закрито, від вимог про визнання його права на земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:000:0019 у визнаних розмірах площі: 0,2855 га, оскільки вказані вимоги носять самостійний характер.

Отже, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2023 року.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа №904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 і Адвокатське об`єднання «Лігал Айк`ю Груп» в особі керуючого партнера адвоката Якуби Г.О. 06.02.2023 уклали договір про надання правової (професійної правничої) допомоги (а. с. 235-236 т. 2), предметом якого є складання та подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.01.2023 у даній справі, участь у судових засіданнях апеляційного суду. Згідно п. 3.1. даного договору вартість послуг складає 9 200 грн. За надання вказаної правової допомоги ОСОБА_2 сплатив Адвокатському об`єднанню «Лігал Айк`ю Груп» 9 200 грн (а. с. 237, 238 т. 2).

06.02.2023 укладена аналогічна угода Адвокатським об`єднанням «Лігал Айк`ю Груп» в особі керуючого партнера адвоката Якуби Г.О. з відповідачем ОСОБА_3 , предметом якої є складання та подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.01.2023 у даній справі, участь у судових засіданнях апеляційного суду. Згідно п. 3.1. даного договору вартість послуг складає 9 200 грн. (а. с. 4-5 т. 3). За надання правової допомоги ОСОБА_3 сплатив Адвокатському об`єднанню «Лігал Айк`ю Груп» 9 200 грн (а. с. 6, 7 т. 3).

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду 28.02.2023 участь брав адвокат Адвокатського об`єднання «Лігал Айк`ю Груп» Матвійчук А.С. в інтересах відповідача ОСОБА_3 , сторона відповідача ОСОБА_2 участі у судовому засіданні апеляційного суду не брала.

Розподіляючи витрати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені ними на професійну правничу допомогу, колегія суддів уважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявниками розмірі з іншої сторони, оскільки вони не відповідають критерію розумної необхідності.

Ураховуючи характер виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, письмові заперечення сторони позивача щодо їх необґрунтованості, нерозумності та не співмірності, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 до 5 000 грн (за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, участь в судовому засідання адвоката), а на користь ОСОБА_2 до 3 000 грн (за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу).

Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 березня 2023 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

О.І.Онищенко