Справа № 629/1189/23
Провадження № 6/629/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича про надання дозволу на примусове входження до володіння юридичної особи, в якої перебуває майно боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. звернувся до суду з вищевказаним поданням посилаючись на те, що у нього на виконані знаходиться виконавче провадження №71082060 з примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 року по справі №908/2465/22 (908/446/23), про накладення арешту на все рухоме майно, а саме: сільськогосподарську техніку (зернозбиральні комбайни, жниварки, сівалки, плуги, культиватори, обприскувачі трактори), окрім грошових коштів розміщених на всіх рахунках, які знаходяться в усіх банківських установах, в межах заявленої до стягнення у позові суми в розмірі 21 058 326,00 грн., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» (69050, м.Запоріжжя, вул. Космічна, 121В; ідентифікаційний код юридичної особи 34217047), шляхом його опису та вилучення, з подальшою передачею на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Теріс Плюс».

17.02.2023 року за вх. 02-01/485 до офісу приватного виконавця надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаної ухвали, що є виконавчим документом. 17.02.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71082060 з примусового виконання виконавчого документу та направлено сторонам до відома. 21.02.2023 року до офісу приватного виконавця надійшла заява ТОВ «Теріс Плюс», згідно якої стягувач просить провести виконавчі дії за місцем знаходження майна боржника ТОВ «Полетехніка», а саме накласти арешт шляхом опису та вилучення наступного майна: сівалка HORSCH Maestro 36 SW, заводський номер с.н. 24611297; сівалка HORSCH Focus 6 ND 3-H б/в, заводський номер с.н. 24411323, які перебувають в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Ботік» згідно Договору між ТОВ «Полетехніка» та ТОВ компанія «Ботік» від 20.02.2020 року та акту передачі товару на зберігання від 07.05.2021 року №32164 та акту передачі товару на зберігання від 16.08.2021 року №33612. 3 метою опису й арешту вказаної в заяві стягувача сільгосптехніки боржника та з метою виконання виконавчого документу 22.02.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. був здійснений виїзд за вказаною вище адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Веселе, вул. Колгоспна, 4, що являється територією Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Ботік» (). В ході проведення виконавчих дій приватному виконавцю вдалося потрапити на територію Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Ботік», було виявлено та ідентифіковано вказану в заяві сільгосптехніку (сівалка HORSCH Maestro 36 SW, заводський номер с.н. 24611297; сівалка HORSCH Focus 6 ND 3-H б/в, заводський номер с.н. 24411323). Однак, здійснити опис й арешт та подальше вилучення і передачу даної техніки на відповідальне зберігання представнику стягувача (як зазначено у виконавчому документі) виявилось неможливим. Фактично керівником ТОВ Компанія «Ботік» Оборою А.М. здійснювалось перешкоджання приватному виконавцю в подальшому проведенні виконавчих дій, а саме було фактично блоковано в`їзд кранів та іншої техніки, залученої до проведення виконавчих дій, на територію підприємства для завантаження та вивезення техніки (було зачинено ворота (в`їзд на територію ТОВ Компанія «Ботік). Також приватний виконавець зазначив, що в ході проведення виконавчих дій ТОВ Компанія «Ботік» не було надано документи, що підтверджують право власності на вищевказані сівалки. У зв`язку з викладеним приватний виконавець був вимушений звернутися до суду з вищевказаним поданням.

В силу ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Вказана норма встановлює особливі правила підсудності, а саме, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника розглядається судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи. Саме такого висновку дійшла колегія суддів Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 545/3611/17-ц (провадження № 14-287цс18). Отже подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. про надання дозволу на примусове входження до володіння юридичної особи, в якої перебуває майно боржника, підсудне Лозівському міськрайонному суду Харківської області.

Подання розглядається без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за відсутності державного виконавця, що узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 439 ЦПК України.

Дослідивши подання і додані до нього матеріали, суд дійшов до наступного.

16.02.2023 року ухвалою Господарського суду Запорізької області накладено арешт на все рухоме майно, а саме: сільськогосподарську техніку (зернозбиральні комбайни, жниварки, сівалки, плуги, культиватори, обприскувачі трактори), окрім грошових коштів розміщених на всіх рахунках, які знаходяться в усіх банківських установах, в межах заявленої до стягнення у позові суми в розмірі 21 058 326,00 грн., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Полетехніка», шляхом його опису та вилучення, з подальшою передачею на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Теріс Плюс».

17.02.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71082060 з примусового виконання виконавчого документу, а саме: ухвали №908/2465/22 (908/446/23), виданої 16.02.2023 року Господарським судом Запорізької області.

21.02.2023 року до офісу приватного виконавця надійшла заява ТОВ «Теріс Плюс», згідно якої ТОВ «Теріс Плюс» просить провести виконавчі дії за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Веселе, а саме накласти арешт шляхом опису та вилучення майна: сівалка HORSCH Maestro 36 SW, заводський номер с.н. 24611297; сівалка HORSCH Focus 6 ND 3-H б/в, заводський номер с.н. 24411323, які належать ТОВ «Полеттехніка» та перебувають в користуванні ТОВ «Ботік», з подальшою передачею на відповідальне зберігання ТОВ «Теріс Плюс».

Згідно Договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» та Товариством з обмеженою відповідальністю компанія «Ботік» від 20.02.2020 року та актів передачі товару на зберігання від 07.05.2021 року №32164 та від 16.08.2021 року №33612 майно: сівалка HORSCH Maestro 36 SW, заводський номер с.н. 24611297; сівалка HORSCH Focus 6 ND 3-H б/в, заводський номер с.н. 24411323, перебувають в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Ботік».

22.02.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком А.Ю. був здійснений виїзд за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Веселе, вул. Колгоспна, 4, що являється територією Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Ботік», в ході якої приватному виконавцю вдалося потрапити на територію Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Ботік» та було виявлено та ідентифіковано вказану в заяві сільгосптехніку. Однак, здійснити опис й арешт та подальше вилучення і передачу даної техніки на відповідальне зберігання представнику стягувача (як зазначено у виконавчому документі) виявилось неможливим, оскільки керівником ТОВ Компанія «Ботік» Оборою А.М. здійснювалось перешкоджання приватному виконавцю в подальшому проведенні виконавчих дій, що підтверджується Актом приватного виконавця від 22.02.2023 р.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до Конституції України та ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Аналіз положень Закону України Про виконавче провадження та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №757/41727/19-ц.

Звертаючись до суду з даним поданням, приватний виконавець посилався на те, що було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , що являється територією Товариства з обмеженою відповідальністю компанія «Ботік», однак потрапити на територію підприємства для проведення виконавчих дій не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що керівник ТОВ Компанія «Ботік» Обора А.М. здійснював перешкоджання приватному виконавцю в подальшому проведенні виконавчих дій, що підтверджується Актом приватного виконавця від 22.02.2023 р., складеному за участю понятих, представника стягувача, представника поліції та керівника ТОВ Компанія «Ботік» Обори А.М.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Опис та арешт майна боржника є виконавчою дією, а особливості виявлення майна, що знаходиться в помешканні боржника, вимагають сповіщення боржника про проведення виконавчих дій за його місцем проживання для забезпечення присутності боржника або його уповноваженої особи та потрапляння виконавця до помешкання.

При розгляді подання приватного виконавця судом враховується позиції Європейського суду з прав людини згідно з якими, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення ЄСПЛ у справі "Глоба проти України", Заява № 15729/07, від 05 липня 2012 року).

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем вживались всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.02.2023 року.

Однак, незважаючи на спроби приватного виконавця потрапити на територію підприємства, з метою проведення виконавчих дій, таке не виявилося можливим, про що складено відповідний акт, що свідчить про перешкоджання керівником ТОВ Компанія «Ботік» в проведенні виконавчих дій.

Документи, які б підтверджували право власності на сівалку HORSCH Maestro 36 SW, заводський номер с.н. 24611297; сівалку HORSCH Focus 6 ND 3-H б/в, заводський номер с.н. 24411323, під час виконання виконавчих дій, керівником ТОВ Компанія «Ботік» надані не були.

Натомість, згідно Договору між ТОВ «Полетехніка» та ТОВ компанія «Ботік» від 20.02.2020 року та актів передачі товару на зберігання від 07.05.2021 року №32164 та від 16.08.2021 року №33612 майно: сівалка HORSCH Maestro 36 SW, заводський номер с.н. 24611297; сівалка HORSCH Focus 6 ND 3-H б/в, заводський номер с.н. 24411323, перебувають в користуванні ТОВ компанія «Ботік».

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що керівник ТОВ Компанія «Ботік» ухиляється від виконання ухвали суду, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення на територію підприємства, приватним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення на територію підприємства як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст. 258-260, 439 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича про надання дозволу на примусове входження до володіння юридичної особи, в якої перебуває майно боржника - задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Проценку А.Ю., сторонам виконавчого провадження та особам, залученим до виконавчого провадження (разом з відповідною технікою) на примусове проникнення на територію Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Ботік» () за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Веселе, вул.Колгоспна, 4, на території якого знаходиться майно юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (), з метою вчинення виконавчих дій щодо опису й арешту майна боржника, а саме: сівалки HORSCH Maestro 36 SW, заводський номер с.н. 24611297; сівалки HORSCH Focus 6 ND 3-H б/в, заводський номер с.н. 24411323) та подальшого вилучення даного майна та передачі на відповідальне зберігання стягувачу ТОВ «Теріс Плюс».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Наталія ЦЕНДРА