Справа № 333/6553/17
Провадження № 6/333/21/23
У Х В А Л А

13 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Михайлової А.В., розглянувши заяву адвоката Лелікова Сергія Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , позивач Акціонерне товариство «МетаБанк», інші учасники справи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено рішення у цивільній справі №333/6553/17, яким було вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк», заборгованість за кредитним договором № 37 від 21 лютого 2007 року в розмірі: 13 685,61 доларів США та 115 286,77 грн., а також судових витрат в розмірі по 2 410, 68 грн. з кожного.

На виконання вищезазначеного рішення 19.09.2019 року Комунарським районним судом було видано виконавчий лист № 333/6553/17 про стягнення боргу з ОСОБА_1 ..

Виданий виконавчий лист в різний час перебував на виконанні в Комунарському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (виконавче провадження №60760041), у приватного виконавця Шавлукової З.А. (виконавче провадження ВП 63147182).

При цьому під час примусового виконання сума боргу за виконавчим листом була стягнута з ОСОБА_1 частково.

09.04.2021 року виконавчий лист № 333/6553/17 виданий 19.09.2019 року Комунарським районним судом був повернутий приватним виконавцем Шавлуковою З.А. за заявою представника стягувача АТ «МетаБанк».

28.04.2021 року АТ «МетаБанк» видало на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 довідку №10/1 від 28.04.2021 року в якій зазначило, що «на виконання вимог гарантійного листа за вих. №б/н від 08.04.2021 року, у зв`язку з частковим погашенням боргу грошовими коштами, а також за рахунок реалізації частини квартири, що належала ОСОБА_2 та перебувала в заставі Банку за договором іпотеки №304, Акціонерне товариство «Метабанк» повідомляє про відсутність претензій до позивальника ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) та поручителя ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за кредитним договором № 37 від 21 лютого 2007 р. та за відповідним договором поруки, у тому числі щодо сплати заборгованості відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі №333/6553/17, а також будь-яких додатково нарахованих відсотків, штрафів, пені.» видало довідку про відсутність претензій до позичальника ОСОБА_2 та до поручителя ОСОБА_1 в тому числі й з приводу виконання судового рішення Комунарського районного суду у справі 333/6553/17».

Таким чином, кредитор АТ «МетаБанк» письмово повідомив заявника ОСОБА_1 про припинення його зобов`язань як поручителя за кредитним договором та про сплату боргу згідно судового рішення на підставі якого видано виконавчий лист, щодо визнання якого він звернувся до суду з заявою про те, що він не підлягає виконанню саме з цих підстав.

З довідки слідує, що часткова сплата боргу та грошовими коштами, а також реалізація частини квартири основного позичальника ОСОБА_2 , кошти від якої направлені на погашення боргу відбулися поза межами виконавчого провадження.

Вирішуючи питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за заявою ОСОБА_1 суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду у відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Так, в постанові від 03.08.2022 року у справі 756/10266/15-ц (провадження № 61-1710св22) Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного зазначив наступне.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені вище підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Найпоширенішою підставою припинення зобов`язання є його припинення унаслідок виконання, проведеного належним чином.

Підстави для припинення зобов`язання визначені у статтях 598-609 ЦК України. Разом з тим частина перша статті 598 ЦК України визначає, що зобов`язання може бути припинено і з підстав, визначених договором або законом, а отже, вказує на невичерпність переліку підстав припинення зобов`язання, наведених у ЦК України.

У той же час виходячи з розуміння зобов`язання як правовідношення, у якому боржнику належить юридичний обов`язок вчинити певну дію на користь кредитора (або ж утриматися від її вчинення), а також і право кредитора вимагати від боржника виконання такого обов`язку, відсутність кореспондуючого праву обов`язку призводить до припинення існування між кредитором та боржником цього зобов`язання в цілому, тобто до припинення зобов`язання з підстав, визначених законом.

Законодавець у такий спосіб встановив баланс (мається на увазі застосування порядку, передбаченого ст. 432 ЦПК) між майновими правами та інтересами кредитора-іпотекодержателя і боржника, надавши можливість швидкого та ефективного задоволення його вимог, запобігаючи при цьому можливості зловживанням кредитором своїм становищем та вимагаючи добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в зазначеній постанові Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявником доведений факт припинення зобов`язань ОСОБА_1 , як поручителя за основним кредитним договором № 37 від 21 лютого 2007 р. в добровільному порядку поза межами виконавчого провадження, а відповідно суд вбачає підстави для визнання виконавчого листа №333/6553/17, виданого 19.09.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк», заборгованості за кредитним договором № 37 від 21 лютого 2007 року в розмірі: 13 685,61 долара США та 115 286,77 грн., а також судових витрат в розмірі по 2 410, 68 грн таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, зважаючи на те, що заявник звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 , як боржника за виданим щодо нього виконавчим листом, при цьому згідно рішення суду обов`язок ОСОБА_1 мав виконати перед кредитором солідарно, при цьому від ОСОБА_2 заяви про визнання виконавчого листа щодо неї до суду не поступало, отже вимоги підлягають задоволенню частково в частині саме припинених обов`язків ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву аадвоката Лелікова Сергія Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , позивач Акціонерне товариство «МетаБанк», інші учасники справи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №333/6553/17, виданий 19.09.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2019 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк», заборгованості за кредитним договором № 37 від 21 лютого 2007 року в розмірі: 13 685,61 долара США та 115 286,77 грн., а також судових витрат в розмірі в розмірі 2 410, 68 грн.

В іншій частині вимог- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова