Справа № 165/1644/22
Провадження № 2/165/92/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську, в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

встановив:

12 липня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Шахта №9 «Нововолинська» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював у ВП «Шахта №9 «НВ» Державного підприємства «Волиньвугілля» і наказом №119-к від 17 грудня 2018 року його було звільнено за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. Зазначає, що за наказом Міністерства енергетики України №550 від 21 серпня 2015 року проведено створення ДП «Шахта №9 «Нововолинська» шляхом виділу зі складу ДП «Волиньвугілля» ВП «Шахта №9 «Нововолинська». 01 травня 2021 року проведено фактичний виділ та розпочато самостійну господарську діяльність ДП «Шахта №9 «Нововолинська», відтак саме це підприємство є правонаступником прав і обов`язків ДП «Волиньвугілля» пов`язаних із забезпеченням соціальних гарантій, тобто є належним відповідачем у справі. Зазначає, що у день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату та вихідну допомогу належну йому при звільненні. Нововолинським міським судом видано судовий наказ №165/800/19 від 28 березня 2019 року про стягнення з відповідача в його користь заборгованої заробітної плати в сумі 92 658,21 грн. та 50 849,72 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18 грудня 2018 року по 27 березня 2019 року. Однак, на час подачі позову до суду заборгована заробітна плата йому не була виплачена. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 747,79 грн., просить суд стягнути з ДП «Шахта №9 «Нововолинська» в свою користь 615 431,17 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 28 березня 2019 року по 07 липня 2022 року, з розрахунку 747,79 грн. х 823 дні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Герасимчук Л.Р. подала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності та відсутності її довірителя, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 51).

Представник відповідача Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У відзиві представник відповідача зазначив, що підприємство знаходилося у край важкому фінансовому становищі і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача значно перевищує суму боргу, тобто є каральною санкцією, що покладає на ДП "Шахта №9" "Нововолинська" додатковий фінансовий тягар. Просить врахувати наявність судового рішення, яким стягнуто з шахти в користь ОСОБА_1 50 849, 72 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової плати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 у справі №753/8961/17 і взяти до уваги розмір невиплачених сум та співмірність середнього заробітку із цими сумами (а.с. 34-37, 52).

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені в день звільнення працівника.

Наказом №119-к від 17 грудня 2018 року позивача ОСОБА_1 звільнено з шахти за його заявою з 17 грудня 2018 року, з підстав обумовлених ст.38 КЗпП України (за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку (а.с.6)

Згідно з довідкою ДП «Шахта №9 «Нововолинська» №493 від 29 червня 2022 року (а.с.7), заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 станом на день видачі довідки становить 98 708,28 грн., його середній заробіток складає 747,79 грн.

Встановлено, що раніше судовим наказом з відповідача ДП «Шахта №9 «Нововолинська» в користь позивача було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 50 849,72 грн. за період з 18 грудня 2018 року по 27 березня 2019 року включно (а.с.13), при цьому заборгованість з моменту звільнення позивача і по даний час відповідачем не виплачена, тобто повний розрахунок із звільненим працівником не був здійснений роботодавцем.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи із середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця.

Висновок щодо можливості зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15 (провадження № 14-623цс18), яка відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі за провадженням № 6-113цс16.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати:

розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те,

з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Така правова позиція застосована також Верховним Судом і у справі № 165/622/20 (постанова від 20 травня 2021 року).

При вирішенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд враховує, що середній заробіток, за підрахунком позивача (а.с.8-10), у шість разів перевищує заборгованість підприємства і на думку суду, не відповідає вимогам справедливості та пропорційності, з огляду й на те, що законодавець вже після подачі позову до суду, вніс зміни до ст.117 КзПП України та обмежив розмір середнього заробітку шістьма місяцями.

З метою дотримання критеріїв справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця, який допустив порушення трудового законодавства та законодавства про оплату праці, суд дійшов висновку, що конкретні обставини справи дають підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 615 431,17 грн. до 2 000 грн., оскільки саме за таких обставин будуть враховані та дотримані інтереси обох сторін - працівника, який звільнився у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору та роботодавця, який є господарюючим суб`єктом державної форми власності.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з ДП «Шахта №9 «Нововолинська» в дохід держави 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.13, ст.12, ст.81, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.279 ЦПК України, на підставі ст.47, ст.116, ст.117 КЗпП України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) ст.1, ст.2, ст.5, ст.7, ст.10, ст.15 Закону України Про оплату праці, суд,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» (, юридична адреса: вул. Шахтарська, 37, с. Литовеж, Іваничівський район, Волинська область) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 2000 (дві тисячі) грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Державного підприємства «Шахта №9 «Нововолинська» (, юридична адреса: вул. Шахтарська, 37, с. Литовеж, Іваничівський район, Волинська область) в дохід держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк