Справа № 308/575/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 січня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення невикористаних коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про повернення невикористаних коштів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.08.2011 року відповідач перебуваючи у шлюбі з донькою позивача ОСОБА_3 придбав об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок в АДРЕСА_1 . До придбання цього об`єкту, завершення будівництва і введення будинку в експлуатацію позивач надавав відповідачу грошові кошти шляхом переказу через МПС «Юнистрим» (міжнародна платіжна система). Доказом надсилання таких коштів та їх одержання відповідачем є виписка з відомостей про транзакції МПС бак «Юнистрим». Загальна сума одержаних відповідачем у валюті переказу коштів становить 14450 дол. США. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після відкриття спадщини і оформлення права на спадкове майно виявилося, що кошти, які були одержані ОСОБА_2 використані ним особисто не в інтересах сім`ї, а в інших цілях. До цього часу будівельні роботи не завершені і житловий будинок не введений в експлуатацію. Земельна ділянка на якій розміщений будинок не переоформлена на нового власника. Благоустрій території навколо будинку не здійснено. Таким чином позивач вважає, що відповідачем кошти одержані безпідставно, оскільки жодних робіт, на які були спрямовані ці кошти не виконано. Більше того відповідач протягом тривалого часу більше трьох років не вносить щорічної плати за землю.

Зазначає, що оскільки про вищезазначені обставини він дізнався тільки після відкриття спадщини, вважає, що строк для звернення до суду за захистом свої прав слід обчислювати саме з моменту коли йому стало відомо про ці обставини. Жодних спроб виконати ті роботи, на які були надані кошти ОСОБА_2 не вчиняє. Більш того жодних дій для приведення будинку у стан придатний для проживання дітей, одна з яких є малолітньою, не здійснює. Заборгованість по оплаті за землю не погасив. На його звернення не реагує. В порядку досудового врегулювання спору ним було вчинено спроби спонукати відповідача до завершення робіт або повернення коштів протягом року рівними частинами. Однак, його звернення було проігнороване.

А тому на підставі вищенаведеного просить зобов`язати Завольського повернути невикористані кошти у загальній сумі 14450 дол. США, що на день подання позову за офіційним курсом НБУ становить 346800 грн.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача подав до суду заяву згідно якої просить розглянути справу без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові від 14.07.2021 року у справі № 161/2823/19 Верховний суд зазначив, що реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Позивач зазначає, що ним було надано відповідачу грошові кошти у сумі 14450,00 дол. США.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем долучено до позову довідку АТ КБ «Юнистрим» у якій наявні відомості щодо здійснених ним грошових переказів в період з 01.01.2010 року по 31.12.2013 року за допомогою міжнародної платіжної системи «Юнистрим», з якої вбачається, у період з 02.10.2010 по 10.08.2011 року ОСОБА_1 здійснив переказ грошових коштів на ім`я ОСОБА_2 на загальну суму 14450,00 дол. США.

Згідно наданого позивачем витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за № 8 від 31.10.2017 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 з 02.02.2002 року перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 49726444 від 03.11.2017 року, наданого позивачем.

Також встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 10.08.2011 року (у період перебування в шлюбі) ОСОБА_2 придбано об"єкт незавершеного будівництва житловий будинок та земельну ділянку у АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 2.1 договору купівлі-продажу продаж зазначеного нерухомого майна вчинено за погоджену сторонами ціну 244703,00 грн., яка повністю сплачена покупцем готівкою і отримана продавцем особисто до підписання договору.

Позивач мотивує позов тим, що грошові кошти які ним надсилалися відповідачу для завершення будівельних робіт та введення в експлуатацію придбаного житлового будинку, одержані відповідачем, однак використані ним особисто не в інтересах сім"ї, оскільки жодних робіт на які були спрямовані ці кошти не виконано, а саме будівельні роботи не завершені і придбаний житловий будинокне введений в експлуатацію, а тому вважає, що відповідачем кошти одержані безпідставно.

Водночас, як убачається з дослідженої довідки АТ КБ «Юнистрим» уся сума грошових коштів була переведена позивачем на ім"я ОСОБА_2 до моменту укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, а саме 02.10.2010 року 200 дол. США, 10.01.2011 року 250 дол. США, 07.04.2011 року 10000,00 дол. США та 09.08.2011 року 4000,00 дол. США.

З огляду на зазначене, твердження позивача про переказ грошових коштів для зазначеної ним у позові мети, не підтверджується.

Враховуючи, що ОСОБА_2 перебував шлюбі з донькою позивача - ОСОБА_3 , а також враховуючи дати переказів та час придбання майна, можна припустити, що позивачем грошові кошти надавалися для придбання житлового будинку та земельної ділянки подружжям ОСОБА_6 , або для інших цілей не зазначених у позовній заяві.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення..

Дослідивши надані докази та встановивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, обставин, які підтверджують заявлені вимоги, а саме, що отримані відповідачем кошти використані не в інтересах сім"ї, а в інших цілях, і тому позов не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення невикористаних коштів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук