Справа №751/95/23
Провадження №2/751/477/23
Рішення

Іменем України

28 лютого 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Савчук М. О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач мотивує тривалим невиконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року по справі №620/3013/21, яким визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня 2020 рік у меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Зазначає, що вищезазначене рішення суду набрало законної сили та на підставі якого 16.06.2022 року за його заявою Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), було відкрито виконавче провадження №65818442.

При цьому, вказує, що протиправними діями Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, що виразилися у безпідставній відмові йому у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у визначеному судом розмірі, а також бездіяльністю, що виразилася у тривалому невиконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року (справа №620/3013/21), йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через порушення його прав, неможливості реалізувати своє конституційне право на належний розмір допомоги.

Також, моральна шкода полягає в душевних стражданнях через порушення його звичного способу життя, адже йому довелося неодноразово письмово звертатися до відповідача з метою реалізації свого права на отримання визначеного розміру допомоги, а потім і щодо виконання рішення суду через виконавче провадження, а також внаслідок необхідності неодноразового звернення до суду за захистом свого права, та до органів державної вйконавчої служби через відмову відповідача добровільно виконати рішення суду в повному обсязі.

Разом з тим, все вищезазначене, протягом близько двох років викликало у нього відчуття приниження, образи, незахищеності, безнадійності, вимагало від додаткових зусиль.

Поряд з цим, протягом 2020-2022 років позивач важко хворів та неодноразово лікувався у військовому шпиталі, важка хвороба також стала певною перепоною щодо реалізації свого права, адже нещодавно рішенням лікарської комісії йому був встановлений статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, розмір моральної шкоди оцінює в 20 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.01.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами.

25.01.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов з додатками, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с. 31 - 66)

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 31.08.2021 року, виданого Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_1 є учасником бойових дій. (а.с. 7)

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/3013/21 від 27.04.2021 року, визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. (а.с. 20)

16.06.2021 року, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Леньком А.М., було відкрито виконавче провадження №65818442 на підставі виконавчого листа №620/3013/21, виданого 11.06.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. (а.с 21)

Разом з тим, постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Леньком А.М. від 16.06.2021 року, у ВП №65818442 з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради було стягнуто розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 226 грн. 74 коп., та виконавчий збір в сумі 24000 грн. 00 коп. (а.с. 59 61)

Відповідно до Інформації про виконавче провадження від 27.12.2022 року, стан ВП №65818442, відкрито. (а.с. 22)

Відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року у справі №620/3013/21, позивачу було здійснено перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учаснику бойових дій, з урахуванням раніше виплачених коштів, та нараховано суму до сплати у розмірі 6800 грн. 00 коп. (а.с. 66)

При цьому, відповідно до листів Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 15.06.2021, 17.05.2022, 29.07.2022, повідомлено Управління соціального захисту населення районних державних адміністрацій, управління соціального захисту населення міських рад, Управління соціального захисту населення райдержадміністрацій Управління соціального захисту населення Ніжинської та Прилуцької міської ради, Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради та Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про недостатність бюджетного призначення, скорочення видатків загального фонду державного бюджету за програмою КПКВК 2501150. (а.с. 52 - 55)

Також, згідно інформації від 08.09.2021, 08.10.2021, 08.11.2021, 06.12.2021, 04.01.2021, 02.02.2022, 21.02.2022, 06.05.2022, 18.05.2022, 03.06.2022, 07.07.2022, 08.08.2022, 07.09.2022, 07.10.2022, 04.11.2022, 06.12.2022, 06.01.2023, Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради інформував Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення виконання грошових зобов`язань, та (а.с. 36 51, 56).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №488 та продовження свідоцтва про хворобу №488, ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. (а.с. 12 13)

З огляду на виписні епікрити Національної військово-медичного клінічного центру «Головний Військовий Клінічний Госпіталь» Андрійченко О.М. у періоди з 21.04.2021 по 30.04.2021, 21.05.2021 по 07.06.2021, 14.12.2020 по 24.12.2020, перебував на лікуванні у вищевказаному медичному закладі. (а.с. 12 19)

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст.1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст. 1173, 1174 ЦК України.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що застосовуючи ст.ст.1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі.

За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 року (справа №620/3013/21) виконано лише в частині нарахування в сумі 8190 грн. 00 коп., з яких виплачено 1390 грн. 00 коп., з сумою доплати 6800 грн. 00коп.

Статтями 13, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду.

Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40).

Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28 липня 1999 року у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66).

ЄСПЛ також зазначив, що існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (рішення у справі «Скордіно проти Італії», заява № 36813/97, пункти 203 - 204, та рішення у справі «Вассерман проти Росії», заява № 21071/05, пункт 50).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення презумується.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що невиконання належним чином Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради судового рішення є тривалим періодом і в розумінні ст. 1174 ЦК України є самостійною підставою для відшкодування, заподіяної шкоди, та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання фізичної особи внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип, по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 у справі №620/3013/21 набрало законної сили 27.05.2021. Виконавче провадження з виконання виконавчого документа, виданого на виконання указаного рішення, відкрито 16.06.2021.

Станом на 28.02.2023 року не надано суду доказів на підтвердження виплати коштів на виконання вищевказаного рішення суду.

Отже, невиконання Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради судового рішення триває з 27.05.2021, тобто більше 21 місяць, що є тривалим періодом і в розумінні ст. 1174 ЦК України є самостійною підставою для відшкодування, заподіяної шкоди, та свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання позивача внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, позивачем не доведено, що на відновлення отриманих ним моральних страждань необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп. За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надані позивачем докази містять інформацію щодо предмету доказування, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність причинного зв`язку дій Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради і завданої моральної шкоди, обумовленої порушенням останнім конституційного права позивача як на виплату відповідної грошової допомоги, так і на виконання судових рішень щодо її примусової виплати, відтак, при визначенні розміру компенсації моральної шкоди, виходячи із загальних засад розумності, справедливості, пропорційності, співмірності, та враховуючи розмір заборгованості, тривалість невиконання судового рішення, вік позивача, глибину душевних страждань, втрату звичайного способу життя у зв`язку із необхідністю звернення до суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь позивача 1 700 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 просив стягнути на його користь 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги задоволено частково, стягнуто 1 700 грн. моральної шкоди, тобто позов задоволено на 8,5% (100х1700/20000).

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а відтак при ухваленні судом остаточного рішення у справі такий підлягає стягненню з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 91 грн. 26 коп. (1073,60 грн. х 8,5%).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76 - 81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, суд -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради судовий збір у розмірі 91 (дев`яносто одна) грн. 26 коп. на користь ГУК у Черніг.обл/Новозав.р-н/22030101, код отримувача 37972475, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0025742, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради (місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 19, )

Повний текст рішення складено 28.02.2023 року.

Суддя О. Г. Деркач