Справа № 502/161/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі - Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Жур`яна Р.М., до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника адвоката Жур`яна Р.М.звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після смерті батьків відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 52 кв.м. Позивач, являючись спадкоємцем першої черги спадкування, звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що в правовстановлюючих документах не визначено частку кожного в спільному майні на спірну квартиру. У зв`язку з цим позивачу нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач був зареєстрований та мешкав в АДРЕСА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 на момент її смерті, що підтверджено актом депутата Кілійської міської ради віл 30.01.2023.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис №258.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис №135.

Померлі були батьками позивача, про що свідчить копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_3 .

Після смерті батька позивача, він та його мати - дружина померлого ОСОБА_3 , до нотаріуса подали заяву про вступ в спадщину за законом, на підставі чого була відкрита спадкова справа №320/2012 зареєстрована в реєстрі за № 2312, та оформили право на спадщину на грошові кошти померлого в рівних долях по 1/2 частки майно померлого, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори 19.09.2012.

За життя мати позивача ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого заповідала позивачу все належне їй майно, заповіт від 07.10.2015 НАР270957, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н.М..

Після смерті батьків залишилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 52 кв.м, яка, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житло № 876 від 29.12.1997, належала на праві сумісної власності померлим батькам та позивачу.

Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» №1871 від 30.12.2022, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 52 кв.м., зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

Відповідно до листа приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області від 06.03.2023 №53/01-16, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилася.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач є спадкоємцем за законом та заповітом після смерті своїх батьків, який спадщину прийняв (після батька за законом згідно свідоцтва про право на спадщину, після матері за заповітом відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України). Квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 52 кв.м., дійсно належить на праві сумісно власності позивачу та його померлим батькам, право власності зареєстроване згідно чинного на час виникнення правовідносин законодавства в БТІ.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спірну квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП - НОМЕР_5 , в цілому право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 52 кв.м., у т.ч. житловою площею 30,5 кв.м., в тому числі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , 1947 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков