ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21656/21

Провадження № 22-ц/4820/63/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю: представника позивача Савченко О.В., відповідача ОСОБА_1 та представника відповідачів ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/21656/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання недійсними свідоцтв та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2022 року (суддя Козак О.В.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» звернулось до суду з позовом про визнання недійсними свідоцтв та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначає, що 26 березня 2010 року між ПАТ «Кредобанк» в особі Хмельницької філії ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «КапіталІнвестБуд» укладено кредитний договір № 08/42#USD, згідно якого позивач отримав кредит у розмірі 12 642 528 грн 49 коп з кінцевим терміном його повернення до 25 лютого 2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 26 березня 2010 року між ПАТ «Кредобанк» в особі директора Хмельницької філії ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «КапіталІнвестБуд» укладено договір іпотеки, який зареєстровано в реєстрі за № 243, 244, 245, 246, за змістом якого ТОВ «КапіталІнвестБуд» передало в іпотеку ПАТ «Кредобанк» 5 об?єктів нерухомого майна, а саме:

квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ;

квартиру АДРЕСА_5 , які належать на праві власності іпотекодавцю TOB «КапіталІнвестБуд», що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно.

Через неналежне виконання ТОВ «КапіталІнвестБуд» власних зобов?язань за кредитним договором № 08/42#USD від 26 березня 2010 року, ПАТ «Кредобанк» подало позовну заяву до ТОВ «КапіталІнвестБуд» про дострокове повернення боргу

07 червня 2011 року рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі № 12/5025/296/11 позовну заяву ПАТ «Кредобанк» в особі Хмельницького відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «КапіталІнвестБуд» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «КапіталінвестБуд» на користь ПАТ «Кредобанк» в особі Хмельницького відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» 12 642 528 грн. 49 коп. заборгованості по кредиту, 2 066 511 грн. 85 коп. заборгованості по несплачених процентах, 5 500 грн. простроченої суми комісії за управління кредитом, 14 615 грн. 01 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 102 017 грн. 57 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 261 грн. 16 коп. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом, 25 474 грн. 50 коп. державного мита, 235 грн. 76 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20 червня 2011 року з метою виконання вказаного вище рішення Господарським судом Хмельницької області видано наказ й відповідним органом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 30373236.

07 грудня 2017 року представник ТОВ «КапіталІнвестБуд» ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 30373236, у зв?язку з чим позивачу стало відомо про те, що 29 листопада 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» укладено договір факторингу.

Також позивачу стало відомо, що на підставі вказаного договору факторингу ухвалою Господарського суду Хмельницької області 04 жовтня 2016 року у справі № 12/5025/296/11 задоволено заяву ПАТ «Кредобанк» в особі Хмельницького відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 30373236 - ПАТ «Кредобанк» на стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

26 жовтня 2016 року відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано до державного підприємства «Сетам» заявку за вих. № 20.1/135/3 на реалізацію, арештованого майна в рамках виконавчого провадження № 30373236

У березні 2017 року в рахунок погашення боргу в рамках виконавчого провадження № 30373236 для ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» передано у власність 5 об`єктів нерухомого майна.

У червні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» здійснило продаж вищевказаних 5 нерухомих об`єктів для відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .

Однак, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2018 року у справі № 12/5025/296/11 ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04 жовтня 2016 року у справі № 12/5025/296/11 скасовано, в задоволенні заяви ПАТ «Кредобанк» в особі Хмельницького відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 30373236 - ПАТ «Кредобанк» на стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» відмовлено.

Окрім того, постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 лютого 2021 року у справі № 910/3507/18 визнано незаконними та скасовано постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про передачу нерухомого майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

3 огляду на зазначене вище, в силу протиправного позбавлення позивача права власності на нерухомі об?єкти, останній звернувсь до суду із позовною заявою, в якій просив: визнати недійсними свідоцтва про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу, видані приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Щербатюк Наталію Михайлівною 20 квітня 2017 року та зареєстровані в реєстрі за № 221, 233, 224, 227, 230, якими посвідчено, що ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» належать на праві власності: квартира АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 ; квартира АДРЕСА_9 ; квартира АДРЕСА_10 .

Витребувати в ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» квартиру загальною площею 145,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 250.

Витребувати в ОСОБА_6 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» квартиру загальною площею 135,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 250.

Витребувати в ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» квартиру загальною площею 145,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 250.

Витребувати в ОСОБА_4 на користь ТОВ «КапіталІнвестБуд» квартиру загальною площею 133,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_13 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 250.

Витребувати в ОСОБА_5 на користь ТОВ «КапіталІнвестБуд» квартиру загальною площею 134.7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_14 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2022 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «КапіталІнвестБуд» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Навівши обставини, викладені у позовній заяві, вказує, що судовими рішеннями у господарських справах підтверджено факт протиправності отримання ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» у власність спірного нерухомого майна, яке в подальшому безпідставно було відчужено на користь фізичних осіб відповідачів у справі. Оскільки позивач протиправно позбавлений права власності на нерухоме майно, він змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав з позовом про витребування нерухомого майна, оскільки майно вибуло з його володіння поза його волею. Положеннями чинного законодавства визначено, що власник майна може витребувати від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Крім того, зазначає, що позивач про порушення свого майнового права та про виникнення правової підстави для звернення до суду дізнався з часу прийняття Північним апеляційним господарським судом постанови від 25.02.2021 у справі №910/3507/18 якою визнано незаконними та скасовано постанови і акти державного виконавця про передачу спірного майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суд першої інстанції без змін. Вказує, що договори купівлі-продажу були укладені на підставі та в порядку загальних положень цивільного законодавства щодо купівлі-продажу, а тому відповідачі є добросовісними набувачами даних квартир. Відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що майно, яке просить витребувати позивач, було набуто TOB "Фінансова Компанія "Приватні інвестиції» на законних підставах, в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Будь-яких перешкод для його подальшого відчуження відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 не було, а тому останні є добросовісними набувачами і підстави для витребовування у них майна відсутні. Крім того, на момент видачі нотаріусом оспорюваних свідоцтв Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій ( видачі свідоцтв) були відсутні, належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства України при видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» свідоцтв про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, суду не надано.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки він не відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Встановлено, що 26 березня 2010 року між ПАТ «Кредобанк» в особі Хмельницької філії ВАТ «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» укладено кредитний договір № 08/42#USD, відповідно до умов якого банк надав у власність позичальникові грошові кошти з обов`язком останнього повернути названі кошти ПАТ «Кредобанк» в повному обсязі до 25 лютого 2014 року. Розмір та валюта кредиту 12 642 528грн. 49коп. Процентна ставка 18% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 26 березня 2010 року між ПАТ «Кредобанк» в особі директора Хмельницької філії ПАТ «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» було укладено договір іпотеки, який зареєстровано в реєстрі за № 242, за змістом якого ТОВ «КапіталІнвестБуд» передало в іпотеку ПАТ «Кредобанк» 5 об`єктів нерухомого майна, а саме:

- квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 ;

-квартиру АДРЕСА_15 , які належали на праві власності іпотекодавцю - ТОВ «КапіталІнвестБуд».

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 07 червня 2011 року в справі № 12/5025/296/11 позов ПАТ «Кредобанк» в особі Хмельницького відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» м. Хмельницький до ТОВ «Капіталінвестбуд» про стягнення заборгованості за кредитом №08/42#USD від 26.03.2010 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Капіталінвестбуд» на користь ПАТ «Кредобанк» в особі Хмельницького відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» - 12 642 528 грн. 49 коп. заборгованості по кредиту, 2 066 511 грн. 85коп. заборгованості по несплачених процентах, 5 500 грн. простроченої суми комісії за управління кредитом, 14 615 грн. 01 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 102 017 грн. 57 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 261 грн. 16 коп. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом, 25 474 грн. 50 коп. державного мита, 235 грн. 76 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі вказаного рішення суду видано наказ №12/5025/296/11 від 20.06.2011, який пред`явлений до примусового виконання.

02.12.2011 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України у м. Києві відкрито виконавче провадження №30373236 (а.с. 39 т.1).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.10.2016 у справі № 12/5025/296/11 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про заміну стягувача з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» прав Кредитора, відповідно до Договору факторингу від 29.11.2011 року задоволено. Замінено сторону у виконавчому провадженні №30373236 з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в особі Хмельницького відділення Центральної філії Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» (а.с. 40-42 т. 1).

24.10.2016 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. замінено стягувача у виконавчому провадженні №30373236 з ПАТ «Кредобанк» на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (а.с. 43 т.1).

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем передано на реалізацію арештоване майно боржника, а саме: квартири №№ 2, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 ; квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 44-46 т.1).

Електронні торги з реалізації зазначеного майна призначені СЕТАМ 07.12.2016, 18.01.2017, 27.02.2017 не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.

10.03.2017 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. винесено постанови та складено акти про передачу майна стягувачу (який заявив про своє бажання за собою нереалізоване майно) в рахунок погашення боргу № 30373236/3-1, № 30373236/3-2, № 30373236/3-3, № 30373236/3-4, № 30373236/3-5, якими передано товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» в рахунок погашення боргу: квартиру АДРЕСА_5 ; квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 (а.с. 50-76 т.1).

Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. видав свідоцтво від 20.04.2017 зареєстроване в реєстрі за №221, свідоцтво від 20.04.2017 зареєстроване в реєстрі за №224, свідоцтво від 20.04.2017 зареєстроване в реєстрі за №227, свідоцтво від 20.04.2017 зареєстроване в реєстрі за №230, свідоцтво від 20.04.2017 зареєстроване в реєстрі за №233, якими посвідчила права власності на передане TOB "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" нереалізоване майно (а.с. 77-81 т.1).

01 червня 2017 року між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 416, на підставі якого ОСОБА_3 набув право власності на квартиру АДРЕСА_15 (а.с. 233-234 т.1).

01 червня 2017 року між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 418, на підставі якого ОСОБА_6 набуто право власності на квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 236-237 т.1).

01 червня 2017 року між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах ОСОБА_4 , укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 412, на підставі якого ОСОБА_4 набуто право власності на квартиру АДРЕСА_13 (а.с. 245-246 т.1).

01 червня 2017 року між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н. М. та зареєстровано в реєстрі за № 411, на підставі якого ОСОБА_5 набуто право власності на квартиру АДРЕСА_16 (а.с. 242-243 т.1).

07 червня 2017 року між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 450, на підставі якого ОСОБА_1 набуто право власності на квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 239-240 т.1).

12 лютого 2018 року постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 12/5025/296/11 ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04.10.2016 у справі №12/5025/296/11 скасовано. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про заміну стягувача - Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" в особі Хмельницького відділення Центральної філії Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", у зв`язку із переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" прав кредитора, відповідно до договору факторингу від 29.11.2011 року, відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 в справі № 910/3507/18 рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі №910/3507/18 скасовано. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КапіталІнвестБуд" задоволено повністю. Визнано незаконними та скасовано постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу № 30373236/3-1, № 30373236/3-2, № 30373236/3-3, № 30373236/3-4, № 30373236/3-5 від 10 березня 2017 року у виконавчому провадженні № 30373236 з виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 20 червня 2011 року у справі № 12/5025/296/11. Визнано незаконними та скасовано акти головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу № 30373236/3-1, № 30373236/3-2, № 30373236/3-3, № 30373236/3-4, № 30373236/3-5 від 10 березня 2017 року у виконавчому провадженні № 30373236 з виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 20 червня 2011 року у справі № 12/5025/296/11.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат», п. 1 гл. 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 , якщо прилюдні торги (аукціон) оголошено такими, що не відбулися, нотаріус видає відповідне свідоцтво про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта із зазначенням того, що прилюдні торги (аукціон) не відбулися.

Аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що підставою для видачі стягувачу свідоцтва про право власності на майно, яке він залишив за собою у рахунок погашення боргу, є акт державного виконавця.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 в справі № 910/3507/18 визнано незаконними та скасовано постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу № 30373236/3-1, № 30373236/3-2, № 30373236/3-3, № 30373236/3-4, № 30373236/3-5 від 10 березня 2017 року у виконавчому провадженні № 30373236 з виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 20 червня 2011 року у справі № 12/5025/296/11; визнано незаконними та скасовано акти головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу № 30373236/3-1, № 30373236/3-2, № 30373236/3-3, № 30373236/3-4, № 30373236/3-5 від 10 березня 2017 року у виконавчому провадженні № 30373236 з виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 20 червня 2011 року у справі № 12/5025/296/11.

З огляду на викладене, підставними є позовні вимоги ТОВ «КапіталІнвестБуд» щодо визнання недійсним свідоцтв на нерухоме майно, виданих приватним нотаріусом, оскільки їх видача є похідним від видачі актів державного виконавця, які в судовому порядку визнані незаконними та скасовані.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч.. 1, 2 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Колегія суддів вважає, що підставними є вимоги позивача щодо витребування нерухомого майна, оскільки воно вибуло поза волею власника, при цьому, положення частини другої статті 388 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки спірне майно не було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Разом з тим, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у спорі, тобто належним відповідачем у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Тобто, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

У пункті 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 викладено висновок про те, що за наявності правових підстав для витребування майна від добросовісного набувача у відповідності до статей 387, 388 Цивільного кодексу України, мають застосовуватися положення статті 267 Цивільного кодексу України, згідно якої сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

За положеннями частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення його цивільного права. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше (такі правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18), 21 серпня 2019 року у справі 911/3681/17, 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17, 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17).

Порушення права та підтвердження такого порушення судовим рішенням не є тотожними поняттями. Закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи. Тому перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням. Закон також не пов`язує перебіг позовної давності за віндикаційним позовом а ні з укладенням певних правочинів щодо майна позивача, а ні з фактичним переданням майна порушником, який незаконно заволодів майном позивача, у володіння інших осіб (див. пункти 7.17., 7.20., 7.21. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16).

Також у цій справі Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, висловлених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 711/802/17 та від 6 червня 2018 року у справі № 520/14722/16-ц, згідно з якими початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковувався з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно, а не з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу.

Цивільне законодавство розрізняє право володіння як складову повноважень власника (частина перша статті 317 ЦК України), як різновид речових прав на чуже майно (пункт 1 частини першої статті 395 ЦК України) та як право, що виникає на договірних засадах, тобто договірне володіння. Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку. Особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). (див. пункти 40, 43 та 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Враховуючи наведені висновки, а також встановлені обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що право позивача було порушено в момент вибуття нерухомого майна з власності позивача у володіння іншої особи, що мало місце під час первинної реєстрації права власності на спірні об`єкти приватним нотаріусом за ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (рішення про державну реєстрацію прав від 20.04.2017) та з часу реєстрації права власності за фізичними особами (відповідачами у справі) на квартири - 01.06.2017.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач вже у липні 2017 року у справі №686/14588/17 звертався до суду з позовом до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Щербатюк Н.М., ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 01.06.2017.

Та у вересні 2017 року у зазначеній справі №686/14588/17 позивач ТОВ «КапіталІнвестБуд» подав заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, згідно з якою відповідачами у справі визначив ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , та заявив позовні вимоги щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування рішень приватного нотаріуса.

У лютому 2018 року у вказаній справі позивач подав заяву про зміну предмету позову та просив витребувати у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 спірне нерухоме майно (а.с. 187-195 т. 1).

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 17.07.2019 у справі №686/14588/17 позов ТОВ «КапіталІнвестБуд» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», залишено без розгляду.

Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності ( ч. 1 ст. 265 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що представник відповідача під час розгляду справи судом першої інстанції заявив про застосування позовної давності (а.с. 181 т. 1).

Колегія суддів вважає, що звернувшись з позовом до суду у липні 2017 року у справі №686/14588/17 позивач ТОВ «КапіталІнвестБуд» було обізнане про порушення свого майнового права. А тому, позовна давність за вимогами про визнання недійсними свідоцтв та про витребування спірного нерухомого майна закінчилася у липні 2020 року. З позовом до суду у даній справі позивач звернувся 09 вересня 2021 року зі спливом строку позовної давності.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі, що позивач дізнався про порушення свого права з часу ухвалення у справі №910/3507/18 Північним апеляційним господарським судом постанови від 25.02.2021, оскільки перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції щодо відмови в позові необхідно змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Оскільки апеляційний суд змінює судове рішення у частині мотивів його ухвалення, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КапіталІнвестБуд» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення суду в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 березня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай