Справа № 495/2349/22
Номер провадження 2/495/1122/2023
11 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,
при секретарі - Саханові О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; Приватний нотаріус Сулаков Іван Іванович про визнання заповіту недійсним, -
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
27 квітня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; Приватний нотаріус Сулаков Іван Іванович про визнання заповіту недійсним, та просила суд:
- визнати недійсним заповіт, складений 10 червня 2021 року ОСОБА_3 , та посвідчений секретарем Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтілою Яною Борисівною, та зареєстрованого в реєстрі за № 7;
- стягнути на її користь судові витрати.
Свої заявлені позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 22 від 15 жовтня 2021 року.
Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається з:
-житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав чоловіку ОСОБА_3 , однак за життя на який, вона не встигла вступити у спадщину.
В передбачений ст. 1270 ЦК України, позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сулакова Івана Івановича з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та їй повідомили, що за життя її двоюрідна сестра склала заповіт від 10 червня 2021 року, який було посвідчено секретарем Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтілою Яною Борисівною, та зареєстрованого в реєстрі за № 7, відповідно до якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла відповідачу - ОСОБА_2 .
З метою забезпечення доказів, представник позивача - ОСОБА_1 - адвокат Царенко Олександр Олександрович звернувся з адвокатським запитом до Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, та після отримання відповіді на адвокатський запит представник позивача - ОСОБА_1 - адвокат Царенко Олександр Олександрович, надав рішення Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30.12.2020 року за № 35 «Про покладання обов`язків із вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради», та в обґрунтування своїх позовних вимог, зазначали, що з урахуванням Постанови Верховного суду від 20.01.2021 р по справі № 673/1431/18, заповіт, складений 10 червня 2021 року ОСОБА_3 , та посвідчений секретарем Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтілою Яною Борисівною, та зареєстрований в реєстрі за № 7, є недійсним, оскільки секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтіла Яна Борисівна не була належним чином уповноваженою особою на вчинення нотаріальних дій на час посвідчення заповіту, оскільки була уповноважена рішенням Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а не рішенням виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, з урахуванням вимог приписів діючого законодавства, та практики Верховного суду України з аналогічних правовідносин.
28 квітня 2022 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було відкрито провадження по вказаній справі, та призначено підготовче судове засідання на 08 червня 2022 року на 10 годину 20 хв. у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
19 жовтня 2022 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було вирішено закрити підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Приватний нотаріус Сулаков Іван Іванович про визнання заповіту недійсним та призначити її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
В судове засідання призначене на 11.01.2023 року учасники справи не з`явилися.
06 січня 2023 року представник позивача - ОСОБА_1 - адвокат Царенко Олександр Олександрович, надав до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву, відповідно до якої просив розглядати зазначену справу без участі позивача та його представника, та винести законне та обґрунтоване рішення, також зазначив, що в разі повторної неявки відповідача ОСОБА_2 , яка будучи належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, не заперечує, щодо винесення заочного рішення по справі.
Відповідачка - ОСОБА_2 , в судове засідання призначене на 11 січня 2023 року повторно не з`явилася, була повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Також відповідач - ОСОБА_2 не надавала до суду відзив на позовну заяву.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання призначене на 11 січня 2023 року не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, 19 жовтня 2022 року Секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтіла Яна Борисівна через канцелярію Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надала заяву, відповідно до якої просила справу розглядати без її часті, та зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:Приватний нотаріус Сулаков Іван Іванович області у судове засідання призначене на 11 січня 2023 року не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, 12 жовтня 2022 року через канцелярію Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі.
У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Фактичні обставини справи встановлені судом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра позивача - ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 22 від 15 жовтня 2021 року.
Після смерті ОСОБА_3 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яка складається з:
Житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав чоловіку ОСОБА_3 , однак за життя на який, вона не встигла вступити у спадщину.
В передбачений ст. 1270 ЦК України, позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сулакова Івана Івановича з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та їй повідомили, що за життя її двоюрідна сестра склала заповіт від 10 червня 2021 року, який було посвідчено секретарем Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтілою Яною Борисівною, та зареєстрованого в реєстрі за № 7, відповідно до якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла відповідачу - ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Царенко Олександром Олександровичем, було вжито заходи забезпечення доказів, а саме направлено адвокатський запит до Петропавлівської сільської ради Одеської області. Згідно наданої відповіді від 24.05.2022 року за вих. № 252 на адвокатський запит вбачається, що секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтіла Яна Борисівна, як посадова особа місцевого самоврядування була уповноважена вчиняти нотаріальні дії передбачені ч. 1 статті 37 Закону України «Про нотаріат» на підставі рішенням Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30 грудня 2020 року за № 35 «Про покладення обов`язків із вчинення нотаріальних дій на секретаря сільської ради».
Таким чином, аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заповіт від 10 червня 2021 року, який було посвідчено секретарем Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтілою Яною Борисівною, та зареєстрований в реєстрі за № 7, відповідно до якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла відповідачу - ОСОБА_2 , є недійним, з підстав його посвідчення особою, яка не була уповноважена на вчинення таких дій виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
Позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.
У відповідності до ст.1233ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Розпорядження, яке міститься в заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.
Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.1234 ЦК України).
Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1ст.1235 ЦК України).
Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини (ч.ч.2,4ст.1236 ЦК України).
Главою 85ЦК України встановлені загальні вимоги до форми, змісту та порядку посвідчення заповіту, недодержання яких у відповідності до ч. 1ст.1257ЦК України свідчить про його нікчемність.
Відповідно до п. 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини. Право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача.
Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Таким чином, у статті 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо).
Статтею 1257 ЦК України передбачений вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним. Відповідно до частин першої вказаної норми, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, а також положеннями статті 56 Закону України від 02 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат».
За загальним правилом заповіт посвідчується нотаріусом.
За змістом частини першої статті 37 Закону України "Про нотаріат" у редакції, чинній на дату посвідчення спірного заповіту, у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії, зокрема посвідчення заповітів, вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів.
Згідно з пунктом 1 розділу 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, чинної на час посвідчення спірного заповіту, у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, відповідно до статті 37 Закону України «Про нотаріат», мають право посвідчувати заповіти.
Відповідно до пункту 2 розділу 1 зазначеної Інструкції, нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій.
Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (частина перша статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Відповідно до підпункту 5 пункту «б» частини першої статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану.
Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) рад в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітеті і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної умісті ради. Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження (частини шоста, восьма статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
До повноважень селищної ради, передбачених стяттями 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не було віднесено питання прийняття розпорядження щодо покладення обов`язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря селищної ради.
Вирішуючи питання дотримання форми посвідчення спірного заповіту, Верховний Суд у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі N 673/416/16-ц, від 06 березня 2019 року у справі N 658/2457/16-ц, від 09 грудня 2019 року у справі N 683/3061/18 дійшов висновку про нікчемність заповіту, вказавши на недотримання вимог щодо його посвідчення, з тих підстав, що секретар сільської ради не була уповноважена на здійснення нотаріальних дій належним чином, у порядку передбаченому пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки виконавчий комітет сільської ради не приймав рішення про уповноваження посадової особи відповідної ради на здійснення нотаріальних дій.
Зважаючи на те, що на час посвідчення оспорюваного заповіту, покладення обов`язків щодо вчинення нотаріальних дій законом було віднесено до відання виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, тоді як виконання таких обов`язків на секретаря відповідної ради було покладено рішенням Петропавлівської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, правовідносини у справі, є подібними до тих, щодо яких Верховним Судом викладений правовий висновок у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі N 673/416/16-ц, від 06 березня 2019 року у справі N 658/2457/16-ц, від 09 грудня 2019 року у справі N 683/3061/18, у яких Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про нікчемність оспорюваних заповітів з підстав їх посвідчення особою, яка не була уповноважена на вчинення таких дій виконавчим комітетом сільської ради, а тому обґрунтованими є доводи позивача ОСОБА_1 , що заповіт, складений 10 червня 2021 року ОСОБА_3 , та посвідчений секретарем Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтілою Яною Борисівною, та зареєстрований в реєстрі за № 7 є недійсним, оскільки секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтіла Яна Борисівна не була належним чином уповноваженою особою на вчинення нотаріальних дій на час посвідчення заповіту, оскільки була уповноважена рішенням Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а не рішенням виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
Розподіл судових витрат
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2ст. 141 ЦПК України).
Судом було встановлено, що судові витрати які було понесено ОСОБА_1 , становлять:
1) Витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок);
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Секретар Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; Приватний нотаріус Сулаков Іван Іванович про визнання заповіту недійсним - задовольнити.
Визнати недійсним заповіт, складений 10 червня 2021 року ОСОБА_3 , та посвідчений секретарем Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Унтілою Яною Борисівною, та зареєстрованого в реєстрі за № 7.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О.Боярський