ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/295/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/3390/22 Категорія: на ухвалу Єщенко О. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення безоплатного земельного сервітуту, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 15.01.2004 ОСОБА_2 була приватизована ділянка та отримано державний акт на право приватної власності на землю за № 4234 при умові дотримання вимог п. «г» ч. 1 ст. 91 Земельного Кодексу України. У зв`язку з тим, що в квартирі АДРЕСА_1 з`явилися проблеми з водопостачанням, задля відновлення водопостачання до даного будинку потрібен був доступ до водопроводу, який проходить через вищевказану земельну ділянку ОСОБА_2 . У зв`язку із відмовою відповідача надати доступ до земельної ділянки, якою проходить водогін вона вимушена була звернутися до суду. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.12.2020 було встановлено безоплатний постійний сервітут шириною в 3,00 метри та довжиною в 12,536 метра (загальною площею 37,608 кв.м) через земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:006:0371 на користь ОСОБА_1 для ремонту та обслуговування водопроводу до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 з подальшим забезпеченням доступу до даного водопроводу. Постановою Черкаського апеляційного суду від 11.03.2021 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту задоволено. Проте, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи № 705/4197/20 не повідомив ні суд, ні інших учасників судового процесу про те, що земельній ділянці кадастровий № :02:006:0371 присвоєно інший кадастровий номер, склалися такі обставини, що судове рішення у справі виконати неможливо, тому вона вимушена повторно звертатися до суду.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд встановити постійний земельний сервітут шириною в 3,00 метри та довжиною в 12,536 метра (загальною площею 37,608 кв.м) через земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:001:0315 на користь ОСОБА_1 для ремонту та обслуговування водопроводу до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 з подальшим забезпеченням доступу до даного водопроводу.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2022 року закрито провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки вже є рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами і про той самий спір, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

Та обставина, що при виконанні рішення суду з`ясувалися обставини, які не були відомі на момент винесення постанови Черкаським апеляційним судом від 11.03.2021 року, а саме зміна кадастрового номера земельної ділянки, на думку суду є підставою для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку та зазначила, що судове рішення ухвалено з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, а тому просила її скасувати та направити для продовження розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні заяви апеляційний суд виходив з того, що вказані в заяві обставини, а саме зміна кадастрового номеру земельної ділянки, яка належить відповідачу на праві власності, не є тими обставинами, які могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення та вплинути на висновки суду під час його ухвалення.

Вказує, що посилання суду першої інстанції на положення пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, відповідно до яких суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами, не відповідає фактичним обставинам справи, адже предметом спору у справі № 705/3390/22 є земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0315, яка незважаючи на однакове місце розташування відмінна від земельної ділянки, яка була предметом спору у справі №705/4197/20 як за цільовим призначенням так і за кадастровим номером.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , вважаючи оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив її залишити без змін.

В мотивування поданого відзиву вказує, що коли до нього звернулася позивач ОСОБА_1 з вимогою про надання сервітуту належної йому земельної ділянки для проведення водопроводу до будинку АДРЕСА_3 , то він відмовив, оскільки прокладання водопроводу поблизу фундаменту належного йому будинку АДРЕСА_2 суперечить архітектурно-будівельним стандартам, нормам та призведе до руйнування належного йому будинку.

Зазначає, що позов ОСОБА_1 порушує його конституційні права.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що постановою Черкаського апеляційного суду від 11.03.2021 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення безоплатного земельного сервітуту та встановлено безоплатний постійний земельний сервітут шириною 3,00 м та довжиною в 12,536 м (загальною площею 37,608 кв.м) через земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:006:0371 на користь ОСОБА_1 для ремонту та обслуговування водопроводу до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з подальшим забезпеченням доступу до даного водопроводу.

Згідно з листом Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області за № 9/11-03 від 22.06.2022 під час розгляду поданих документів було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:006:0371 відсутня в системі Державного земельного кадастру, що унеможливлює виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 11.03.2021 року щодо реєстрації права земельного сервітуту. Відповідно до довідки міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані ГУ Держгеокадастру у Черкаській області встановлено, що земельній ділянці, на яку встановлено земельний сервітут присвоєно новий кадастровий номер :02:001:0315 в результаті відведення її зі зміною цільового призначення на підставі проекту відведення земельної ділянки для реконструкції частини житлового будинку під магазин. Згідно з відомостями, що містяться в Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0315, формування та реєстрація її в системі Державного земельного кадастру відбулась на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 28.01.2020 та зареєстрована в системі Державного земельного кадастру міськрайонним управлінням в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 24.06.2020.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту відмовлено.

У даній ухвалі судом апеляційної інстанції зазначено, що вказані в заяві обставини, а саме зміна кадастрового номеру земельної ділянки, яка належить відповідачу на праві власності, не є тими обставинами, які могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення та вплинути на висновки суду під час його ухвалення, оскільки заявник просить змінити постанову апеляційного суду, зазначивши інший кадастровий номер земельної ділянки, при цьому не змінюючи змісту резолютивної частини постанови.

Згідно з ч. 3 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що: «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19).

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 визначила предметом позову встановлення безоплатного сервітуту через земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0315.

У справі № 705/4197/20 предметом позову було встановлення безоплатного сервітуту через земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0371.

Враховуючи наведене, предмет позову у справі № 705/3390/22 та у справі № 705/4197/20 є різним, а тому відсутні підстави для застосування положень пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню за ч. 1 п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2022 року - скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення безоплатного земельного сервітутунаправити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 02 березня 2023 року.

Судді: