ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3178/20

Головуючий у першій інстанції Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/439/23, № 22-ц/4823/438/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут", Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз",

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2022 року (постановлена о 09:58, повний текст ухвали складено 07 грудня 2022 року) та ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут", Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" про зобов`язання вчинити певні дії в порядку захисту прав споживачів,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" про зобов`язання вчинити певні дії в порядку захисту прав споживачів в частині позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок за особовим рахунком № НОМЕР_1 заборгованості у сумі 2210,49 грн плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року, виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 грудня 2022 року виправлено допущену описку в ухвалі Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2022 року шляхом зазначення в останньому абзаці мотивувальної частини та у резолютивній частині ухвали замість невірно вказаної особи, відносно якої закрито провадження у справі, - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» - товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут».

Перший абзац резолютивної частини ухвали викладено у наступній редакції:

«Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» про зобов`язання вчинити певні дії в порядку захисту прав споживачів в частині позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок за особовим рахунком № НОМЕР_1 заборгованості у сумі 2210,49 грн плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року, виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники, - закрити».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказані ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у частині позовних вимог та виправлення описки скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на правову позицію, викладену Верховним Судом України в постанові від 28.12.2020 у справі № 308/12391/17, зазначив, що закриваючи провадження у частині позовних вимог суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідачем у справі №740/5414/18 було ПАТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», а ТОВ «Чернігівгаз збут» було третьою стороною без самостійних вимог; до розгляду даної справи, позивач ніколи не звертався з вимогою про зобов`язання здійснити перерахунок до ТОВ «Чернігівгаз збут», а отже сторони у даних справах різні.

Заявник зазначає, що у справі №740/5414/18 суд відмовив у задоволенні позову у зв`язку з зверненням до неналежного відповідача, тобто з процесуальних підстав, питання з приводу нарахувань об`єму газу по суті не вирішувалось.

Наголошує на тому, що ухвала від 30.12.2022 за своєю суттю не є ухвалою про виправлення описок в судовому рішенні, так як зазначене виправлення змінює сторону в ухвалі від 06.12.2022 з АТ «ОГ «Чернігівгаз» на іншу юридичну особу - ТОВ «Чернігівгаз збут».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Чернігівгаз збут» просить оскаржувані ухвали суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на їх законність та обґрунтованість, відповідність нормам матеріального та процесуального права.

Відповідач указує, що питання порядку визначення фактичного обсягу спожитого ОСОБА_1 природного газу в період з 01.09.2017 по 21.11.2018 вже досліджувалося Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області при розгляді справи №740/5414/18. Так, постановою Чернігівського апеляційного суду, яка набрала законної сили 09.09.2018, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.05.2019 залишено без змін, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для здійснення перерахунку фактичного об`єму спожитого природного газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу.

Вважає, що у зв`язку з тим, що вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу перерахунку фактичного об`єму спожитого газу, між сторонами ОСОБА_1 , АТ «Чернігівгаз» та ТОВ «Чернігівгаз збут», суд першої інстанції правомірно закрив провадження у цій справі.

На думку ТОВ «Чернігівгаз збут», ухвала від 06.12.2022 є ухвалою про виправлення описки, оскільки прийнята за результатом розгляду його клопотання, в якому останній просив закрити провадження у даній справі саме в частині вимог про зобов`язання ТОВ «Чернігівгаз збут» здійснити перерахунок заборгованості з плати за газ.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» просить оскаржувані ухвали суду першої інстанції залишити без змін як законні та обґрунтовані, апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу перерахунку фактичного об`єму спожитого газу у справі №740/5414/18.

Учасники справи про день і час її розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явилися.

20.02.2023 та 21.02.2023 від відповідачів надійшли клопотання про розгляд справи без участі представників АТ «Чернігівгаз» та ТОВ «Чернігівгаз Збут».

22.02.2023 від представника позивача адвоката Приходька С.О. надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі сторони позивача.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися, в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи відзивів на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», зазначивши третьою особою Ніжинський відділ реалізації ТОВ «Чернігівгаз збут», в якому просив:

- визнати незаконні дії АТ «Чернігівгаз» щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу плати за спожитий газ за показниками лічильника з 01.09.2017 по 21.11.2018;

- зобов`язати ТОВ «Чернігівгаз» здійснити за його особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року, виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» відновити газопостачання за його адресою у квартирі АДРЕСА_1 .

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог в частині зазначення конкретної суми заборгованості за спожитий газ в сумі 2210,49 грн (а.с. 17-19, т.1).

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про залучення співвідповідача у справі та подав нову позовну заяву, зазначивши відповідачами ТОВ «Чернігівгаз збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», в якій просив:

- зобов`язати ТОВ «Чернігівгаз збут» здійснити за його особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок заборгованості у сумі 2 210,49 грн плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» відновити газопостачання за його адресою у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.08.2022, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 05.08.2022, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Чернігівгаз збут» (а.с. 187, 194, т.1).

22.11.2022 на адресу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від ТОВ «Чернігівгаз збут» надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі в частині вимоги про зобов`язання ТОВ «Чернігівгаз збут» здійснити за особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок заборгованості у сумі 2 210,49 грн плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (а.с. 1-2, т.2).

Закриваючи провадження, суд першої інстанції виходив із того, що з даного позову вбачається, що спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про зобов`язання здійснити перерахунок фактичного об`єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу визначеними постановою КМУ від 23.03.3016 № 203 «Про норми споживання природного газу населення в разі відсутності газових лічильників з моменту встановлення загальнобудинкового лічильника (справа № 740/5414/18), який розглянутий, та рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.05.2019, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.09.2019, в його задоволенні відмовлено.

З даним висновком районного суду колегія судів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У процесуальному законодавстві закріплена конструкція позовного провадження як певна процедура розгляду і вирішення цивільних справ зі спорів про право цивільне.

Позовному провадженню притаманна позовна форма як модельна, узагальнююча конструкція процедури позовного провадження. Для неї характерні такі ознаки, як наявність матеріально-правової вимоги, яка випливає із порушеного або оспорюваного права сторони і яка підлягає в силу закону розгляду в певному порядку, встановленому законом; наявність спору про суб`єктивне право; наявність двох сторін із протилежними інтересами, які наділені законом певними правомочностями щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів у суді.

Цивільні процесуальні правовідносини персоніфікують учасників цивільного судочинства, визначають їхні права і обов`язки відповідно до процесуальних функцій і гарантії забезпечення справедливого судочинства.

Отже, провадження цивільного процесу - це специфічна модель розгляду цивільної справи, що відбиває предметну характеристику цивільного судочинства з точки зору матеріально-правової природи справ, що розглядаються, специфіку доказування фактів як юридико-фактологічної основи справи та результатів розгляду справи, які відбиваються у процесуальних актах - певного роду документах.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2019 року (справа № 740/5414/18), на яке посилався суд першої інстанції як на підставу закриття провадження у частині позовних вимог у даній справі, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про зобов`язання здійснити перерахунок фактичного об`єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу визначеними постановою КМУ від 23.03.3016 № 203 «Про норми споживання природного газу населення в разі відсутності газових лічильників з моменту встановлення загально будинкового лічильника, відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.09.2019 вказане рішення суду залишено без змін. Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що вимоги позивача стосуються нарахувань, перерахувань, а даний вид послуг надає залучена в якості третьої особи організація ТОВ «Чернігівгаз Збут», а тому вимоги до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» за даним предметом спору не підлягають задоволенню до відповідача, до якого пред`явлено позов ОСОБА_1 (а.с.106-117).

Предметом зазначеного вище судового спору було зобов`язання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» здійснити перерахунок за спожитий газ та послуги газопостачання, сторонами ОСОБА_1 та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз».

З матеріалів справи, що переглядається, вбачається що у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», в якому просив:

- визнати незаконні дії АТ «Чернігівгаз» щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу плати за спожитий газ за показниками лічильника з 01.09.2017 по 21.11.2018;

- зобов`язати ТОВ «Чернігівгаз» здійснити за його особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року, виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники;

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» відновити газопостачання за його адресою у квартирі АДРЕСА_1 .

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 від вказаних позовних вимог не відмовлявся, а звернувшись до суду у серпні 2022 року з клопотанням про залучення співвідповідача у справі та подавши нову позовну заяву, де відповідачами зазначив ТОВ «Чернігівгаз збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», заявив ще одну вимогу про зобов`язання іншого відповідача - ТОВ «Чернігівгаз збут» здійснити за його особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок заборгованості у сумі 2 210,49 грн плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Пунктом 3 частини 1 ст. 255 ЦПК України закріплено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Аналіз пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільної справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими обґрунтовується звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що викладені в постановах від 10.06.2020 у справі №366/2099/17, від 27.05.2020 у справі №761/35475/18, від 13.05.2020 у справі № 65/4455/19, від 08.04.2020 у справі №910/16868/19, від 27.11.2019 у справі №303/4229/16-ц, від 27.11.2019 у справі №235/4711/15-ц, від 22.05.2019 у справі №640/7778/18, від 19.11.2019 у справі №640/5563/19, від 09.10.2019 у справі №285/3912/18, від 19.06.2019 у справі №59/488/17, закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Зважаючи на те, що позовна вимога ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (до перейменування 21.05.2019 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз») про зобов`язання останнього здійснити перерахунок плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року, виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники, вже була предметом розгляду у цивільній справі № 740/5414/18 і рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.05.2019, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.09.2019, у задоволенні такої вимоги відмовлено, висновок районного суду про закриття провадження у цій частині відповідно і на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України є правильним.

Щодо ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області про виправлення описок у судовому рішенні від 30 грудня 2022 року.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 269 ЦПК України cуд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких, зокрема, належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Згідно роз`яснень, викладених в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року за №14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її похідним характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок або відмови у внесенні таких виправлень. Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди підпорядкований змісту судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно з оцінкою змісту виправленого судового рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо) або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 905/2135/19.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про виправлення описки в судовому рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у резолютивній частині ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.12.2022 невірно зазначено особу, відносно якої закрито провадження у справі, замість вірної ТОВ «Чернігівгаз збут» зазначено невірно АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігвгаз», вважаючи при цьому, що не змінюється зміст судового рішення.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Тлумачення пунктів 4 і 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Зважаючи на те, що оскаржуваною ухвалою суду про виправлення описки фактично змінено зміст основної ухвали, а саме визначено іншого відповідача ТОВ «Чернігівгаз збут», до якого у даній справі ОСОБА_1 у липні 2022 року заявлені позовні вимоги аналогічного змісту як і до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігвгаз», колегія суддів вважає, що зазначені судом підстави для внесення змін до судового рішення не можуть вважатися опискою в розумінні положень ст. 269 ЦПК.

На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції від 30 грудня 2022 року підлягає скасуванню.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що подальшому розгляду підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Чернігівгаз збут», АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про:

- визнання незаконними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» щодо нарахування ОСОБА_1 обсягу плати за спожитий газ за показниками лічильника з 01.09.2017 по 21.11.2018;

- зобов`язання ТОВ «Чернігівгаз збут» здійснити за його особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок заборгованості у сумі 2 210,49 грн плати за газ за період з 01 вересня 2017 року по 21 листопада 2018 року виходячи з діючих протягом вказаного періоду норм споживання газу для громадян для приготування їжі в квартирах, в яких не встановлені індивідуальні газові лічильники;

- зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» відновити газопостачання за його адресою у квартирі АДРЕСА_1 .

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2022 року підлягає залишенню без змін, а ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 грудня 2022 року - скасуванню.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 376 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 грудня 2022 року залишити без зміни.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 грудня 2022 року - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2023 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко