Справа № 559/3379/22
Провадження № 2/559/118/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суду Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

представника позивача - адвоката Лопухович А.О.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - адвоката Шевчука В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за позовом, поданим представником адвокатом Лопухович Аллою Олександрівною в інтересах ОСОБА_2 до Вербської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

представник адвокат Лопухович А.О. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Вербської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай). Просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,70 га, яка розташована на території Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області, згідно сертифіката серії РВ №0103015, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.10.1996 року №7015 та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.02.2009 року ЯД №241187, виданого на підставі розпорядження голови Дубенської РДА від 07.09.2006 року №449.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала в с. Верба, Дубенського району, Рівненської області. Після її смерті залишилося майно, а саме земельна ділянка (пай), розміром 2,70 умовних кадастрових гектарів, яка належала їй на підставі виданого їй сертифікату серії РВ №0103015, а у подальшому виданого Державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.02.2006 року ЯД №241187. 17 лютого 2016 року померлою був складений заповіт, згідно якого вона заповіла все належне їй майно позивачу - ОСОБА_2 . Інших спадкоємців крім нього після її смерті не має. 14 червня 2022 року позивач звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом. 07 грудня 2022 року нотаріусом надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно. Про втрату правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку (пай) позивачем розміщено оголошення в місцевому ЗМІ газеті «Дзеркало плюс» від 28.07.2022 року. За відсутності державного акту на земельну частку (пай), позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 17 січня 2023 року ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 . Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лопухович А.О. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача Вербської сільської ради в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради. Зазначив, що позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи - адвокат Шевчук В.М.. якого підтримала третя особа, в судовому засіданні пояснив, що у даній справі позов заявлено до Вербської сільської ради, котра не є учасником спірних цивільно-правових відносин. Належним відповідачем у даній справі є рідна дочка померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, який постійно проживав зі спадкодавцем та прийняв спадщину. За вказаних обставин просить у позові відмовити через неналежність відповідача у спорі. Будь-яких позовів щодо оскарження дійсності заповіту до суду не подавала.

Третя особа у судовому засіданні вказала, що не є пенсіонером чи інвалідом, як претендент на обов`язкову частку у спадщині. Подала суду оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 241187, вказавши, що такий не втрачений, а перебував у неї, бо з нею проживала спадкодавець і вона поховала таку за свої кошти. Підтвердила можливість направлення судом такого акту до нотаріуса, в якого відкрито спадкову справу по ОСОБА_3 для реалізації спадкових прав.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 5а-6).

За життя, 17 лютого 2016 року ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, залишила ОСОБА_2 . Заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. та зареєстровано в реєстрі за № 375 (а.с.7).

Згідно інформації, наданої Головним управління Держгеокадастру у Рівненській області, на підставі розпорядження голови Дубенської РДА від 20.05.1996 року №426 громадянці ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0103015, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.10.1996 року за №7015. Взамін зазначеного сертифікату на підставі розпорядження голови Дубенської РДА від 07.09.2006 року №449 громадянці ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №241187 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з земельної ділянки (паю) площею 2,7281 га, що знаходиться на території Вербської сільської ради, що підтверджується оригіналом Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 лютого 2009 року серії ЯД №241187, наданого у судовому засіданні ОСОБА_1 та дослідженого судом.

Згідно висновку приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на належні їй земельні ділянки на території Дубенського району Рівненської області, оскільки ним не надано документи, які посвідчують право власності померлої на вказане нерухоме майно (а.с. 10).

З приводу втрати сертифікату серії РВ № 0103015, ОСОБА_2 розміщено оголошення в місцевому ЗМІ газеті «Дзеркало плюс» від 28.07.2022 року (а.с. 11).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності за заповітом, єдиним відповідачем вказавши Вербську сільську раду як орган місцевого самоврядування.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

З огляду на зазначене визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи.

Належним відповідачем у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради.

У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Під час розгляду справи судом було встановлено, що останнім зареєстрованим місцем та фактичним місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день її смерті є АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини з померлою проживала її рідна дочка ОСОБА_1 (а.с. 42).

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Доказів того, що ОСОБА_1 відмовилася від прийняття спадщини матеріали справи не містять.

Чинне цивільне законодавство передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Якщо фізична особа склала заповіт, таким чином розпорядившись своєю власністю на випадок смерті, і не скасувала його, то у разі її смерті спадкування здійснюється за заповітом, який є останньою волею спадкодавця. За таких обставин, при реалізації спадкових праві за законом і за заповітом, привілеюється спадкоємець за заповітом.

Таким чином, позивач є належним спадкоємцем майна покійної ОСОБА_3 .

Разом з тим, належним відповідачем у даній справі є ОСОБА_1 , як спадкоємець, який вважається таким, що прийняв спадщину за законом як спадкоємець першої черги та зможе успадкувати спадщину у разі неприйняття спадщини за заповітом, а не територіальна громада, як визначено позивачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Крім того, при вирішенні даної справи, суд зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_1 надала суду Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №241187, який, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, було долучено до матеріалів справи. Разом з тим, у зв`язку із відсутністю заперечень у третьої особи, у якої перебував оригінал такого державного акту, що було встановлено у судовому засіданні, даний правовстановлюючий документ на вимогу зацікавленої особи може бути спрямовано до приватного нотаріуса Бадаліс Ж.П. для доручення до спадкової справи № 69372292, заведено після смерті ОСОБА_3 , для реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , як власника даного документу та, відповідно засвідченої у останньому земельної ділянки.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 48, 141-142, 175, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1223, 1268, 1297 ЦК України, суд

ухвалив:

в позові, поданому представником адвокатом Лопухович Аллою Олександрівною в інтересах ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Вербської сільської ради (місцезнаходження: вул. Львівська, 43, с. Верба, Дубенського району, Рівненської області, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ), про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 01 березня 2023 року.

Суддя М.В. Панчук