ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6446/22Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 22-ц/817/222/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

сторін: представника позивача ПП Вікторія-1-

адвоката Снітинського Б.Є.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/6446/22 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Вікторія-1" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 грудня 2022 року у справі за позовом Приватного підприємства «Вікторія-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з управління та утримання будинку та прибудинкової території, ухваленого суддею Кунець Н.Р., повний текст рішення складено 12 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Приватне підприємство «Вікторія-1» (далі ПП «Вікторія-1») звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу з управління та утримання будинку та прибудинкової території.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що ПП «Вікторія-1» здійснює управління та утримання багатоквартирних будинків в м. Тернополі, на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №317 від 28.02.2011, в тому числі будинку АДРЕСА_1 , згідно договору №107у Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (групою будинків) за результатами конкурсу від 01.10.2021 укладеного між ПП «Вікторія-1» та управлінням житлово-комунального господарства благоустрою та екології. ПП «Вікторія-1» надає ряд послуг, зокрема: технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення гарячого водопостачання та теплопостачання; технічне обслуговування ліфтів; прибирання прибудинкової території, прибирання приміщень загального користування; дератизація та дезінсекція; поточний ремонт конструктивних елементів; придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування; живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна будинку.

Для надання вказаних послуг підприємство має найманих працівників, зокрема прибиральників з комплексного прибирання, слюсарів сантехніків, покрівельників, столярів, електрогазозварювальника та інших. Придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, електроенергії ліфтів відбувається згідно договору з енергопостачальною організацією. А технічне обслуговування ліфтів відбувається згідно договору із ПТ «Максима». Зазначає, що ОСОБА_1 не бере участі в утриманні будинку, шляхом внесення коштів з управління та утримання багатоквартирним будинком, при цьому останній та його сім`я, фактично користувалась послугами з управління та утримання будинку та прибудинкової території й управління багатоквартирним будинком в квартирі АДРЕСА_2 , не оплачував їх в повному обсязі, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, яку просить стягнути з ОСОБА_1 , а саме: борг у сумі 17 677,99 грн, який складається з: 14 338,51 сума боргу; 3281,59 грн інфляційні нарахування; 961,10 грн 3% річних.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 грудня 2022 року у задоволенні позову Приватного підприємства «Вікторія-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з управління та утримання будинку та прибудинкової території, відмовлено.

Судові витрати покладено на позивача в межах ним понесених.

В апеляційній скарзі ПП Вікторія-1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необгрунтованим, постановленим з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи .

Посилається на те, що суд помилково прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними у зв`язку із недоведенням надання послуг з управління та утримання багатоквартирного будинку, оскільки відповідач та його сім`я фактично користувалася послугами з управління та утримання будинків та прибудинкових територій й управління багатоквартирним будинком в квартирі АДРЕСА_3 , але їх не сплачував в повному обсязі, згідно відомостей нарахування та сплати за ним виникла заборгованість.

Зазначає, що відповідач не бере участі в утриманні будинку, не вносить кошти за управління та утримання багатоквартирним будинком, хоча зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а підприємство наділене правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів за цими витратами.

Вважає, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, оскільки підприємство забезпечує надання житлово-комунальних послуг, а відповідач ними користується. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Також вказує на те, що відповідачем не заперечувався факт отримання послуг, та не заперечувався факт відсутності оскарження дій позивача пов`язаних із встановленням тарифів на послуги та саме надання таких послуг позивачем у необхідному та якісному обсязі. Про факт надання послуг і згоду на їх отримання відповідачем свідчать вчинені сторонами дії: відкриття на відповідача особового рахунку, надання послуг виконавцем послуг - позивачем і фактичне використання цих послуг споживачем відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що в апеляційній скарзі позивач не спростовує недоведеність ним факту надання послуг та виконання робіт, на що посилався суд першої інстанції в рішенні, а вказує виключно на зобов`язання споживача сплачувати спірні послуги. Окрім того, апеляційна скарга не стосується квартири, яка знаходиться у його власності. Як зазначено у позовній заяві та рішенні суду відповідач є власником квартири за адресою АДРЕСА_4 . Однак, в апеляційній скарзі зазначена адреса АДРЕСА_1 . Вважає, що апеляційна скарга не стосується оскаржуваного рішення та відповідач у ній є неналежним.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи ціну позову, справа підлягала розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, однак, однак, з урахуванням конкретних обставин справи, ухвалою апеляційного суду від 8 лютого 2023 року змінено порядок розгляду справи зі спрощеного без виклику учасників справи на розгляд у судовому засіданні з їх повідомленням.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник позивача ПП Вікторія-1 адвокат Снітинський Б.Є. підтримав апеляційну скаргу в межах її доводів та окремо пояснив, що в апеляційній скарзі була допущена описка у номері квартири відповідача, однак, спір фактично ведеться щодо квартири за адресою АДРЕСА_4 , власником якої є саме відповідач.

Відповідач ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнав, посилаючись на мотиви відзиву на апеляційну скаргу, окрім того, заявив, що він заперечував у суді першої інстанції та заперечує в апеляційному суді фактичне надання йому спірних послуг позивачем, його квартира знаходиться на 2 поверсі будинку, ліфтом він не користується, оскільки двері до ліфта заблоковані, під`їзд не освітлюється, в під`їзді брудно, за відсутності договірних відносин з позивачем, він не вважав за потрібне звертатися з актами -претензіями про неякісне надання послуг, фактичне надання яких позивачем не доведено будь-якими доказами ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді. Із 01.02.2022 року у будинку створене ОСББ.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом установлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28.02.2011 за №317 «Про передачу будинків» та додатку № 2 до нього, Приватному підприємству «ВікторіяМ» передано на баланс будинок АДРЕСА_1 та визнано зазначене підприємство його балансоутримувачем. Пунктом 5 зазначеного рішення вирішено дозволити Приватному підприємству «ВікторіяМ» укласти з приватними підприємствами «Вікторія1», «Вікторія-2» та «Аляска» договори на утримання об`єктів житлового фонду (до затвердження переліку житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких визначається на конкурсних засадах), оформивши матеріали відповідно до чинного законодавства. Згідно пунктів 6, 7 зазначеного рішення вирішено вважати приватні підприємства «Вікторія-М», «Вікторія-1», «Вікторія-2» та «Аляска», виконавцями послуг з управління та утримання об`єктів житлового фонду та рекомендовано останнім в термін до 01.04.2011 укласти із споживачами житлово-комунальних послуг відповідні договори згідно чинного законодавства та проінформувати управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології.

Наказом начальника Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28.03.2017 №23 «Про коригування тарифів на послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку АДРЕСА_1 », затверджено та застосовано коригуючий коефіцієнт 2,608 до тарифу, згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28.09.2011 №1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» по буд. АДРЕСА_1 , а також затверджено структуру витрат по будинку АДРЕСА_1 згідно з додатком.

Як вбачається з додатку до вказаного наказу, у структуру основних витрат за адресою АДРЕСА_1 на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без податків, входять наступні витрат на 1 кв.м.: прибирання прибудинкової території 0,786 грн; прибирання сходових кліток 0,472 грн.; технічне обслуговування ліфтів 0,609 грн; енергопостачання для ліфтів 0,13 грн; освітлення місць загального користування 0,187 грн; поточний ремонт 1,04 грн, в тому числі спеціальний фонд 0,13 грн; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем 0,544 грн, у тому числі: холодного водопостачання 0,298 грн.; теплового та гарячого водопостачання 0,246 грн; дератизація 0,032 грн; рентабельність - 0,19 грн. Всього 3,99 грн.

Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 22.09.2021 за №850 та додатку № 8 до нього, ПП «Вікторія1» призначено управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

24.09.2021 між ПП «Вікторія 1» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі начальника управління житлового комунального господарства,благоустрою та екології Тернопільської міської ради Соколовського О.І., який діє на підставі рішення комісії з визначення управителя багатоквартирного будинку оформлене протоколом комісії від 10.09.2021 та Положення, укладено договір № 106у про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (групою будинків). За умовами вказаного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Відповідно до додатку 5 до зазначеного договору, загальна сума витрат на утримання будинку та прибудинкової території АДРЕСА_1 складає: в рік 711840,96 грн (без урахування податку), 749305,56 грн (з урахуванням податку); в місяць 5,3562 грн (без урахування податку), 5,6381 грн (з урахуванням податку);

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є мешканцем квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м. та за вказаною адресою присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 для нарахування оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, обов`язок надавати які покладено на ПП «Вікторія 1».

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2020 у справі № 607/8539/20, відмовлено у видачі судового наказу за заявою ПП «Вікторія 1» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно наданого позивачем розрахунку щомісячних нарахувань і оплати послуг від 22.08.2022, станом на серпень 2022 року заборгованість ОСОБА_1 за послуги надані за адресою АДРЕСА_4 , становить 14338,51 грн за період з 01.01.2015 по 01.08.2022.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення боргу з управління та утримання будинку та прибудинкової території, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за відсутності договірних відносин із відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження фактично наданих послуг за утримання будинку та прибудинкової території, які зазначені позивачем у позовній заяві .

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою ст. 625 ЦК України. (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2023цс15 від 16.12.2015).

Відповідно до п.1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до п.3.1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативними документами.

Відповідно до п. 2.1, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний: забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; своєчасно проводити підготовку житлового будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством.

Звертаючись до суду про стягнення витрат понесених на управління та утримання будинку та прибудинкової території, позивач посилався на те, що ОСОБА_1 не бере участі в утриманні будинку, не вносить кошти на управління та утримання багатоквартирного будинку, його сім`я фактично користувалась послугами з управління та утримання будинку, однак відповідач як власник житла не оплачував їх в повному обсязі, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у сумі 17 677,99 грн, яка складається з: 14 338,51 сума боргу; 3281,59 грн інфляційні нарахування та 961,10 грн 3% річних.

Позивач вказував, що ПП «Вікторія-1» здійснює управління та утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та надає ряд послуг, зокрема: технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення гарячого водопостачання та теплопостачання; технічне обслуговування ліфтів; прибирання прибудинкової території, прибирання приміщень загального користування; дератизація та дезінсекція; поточний ремонт конструктивних елементів; придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування; живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна будинку. Для надання вказаних послуг підприємство має найманих працівників, зокрема прибиральників з комплексного прибирання, слюсарів сантехніків, покрівельників, столярів, електрогазозварювальника та інших. Придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, електроенергії ліфтів відбувається згідно договору з енергопостачальною організацією. А технічне обслуговування ліфтів відбувається згідно договору із ПТ «Максима».

Суд першої інстанції обгрунтовуючи рішення про відмову у задоволенні позову виходив із тих обставин, що між сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, а фактичне надання житлово-комунальних послуг відповідачу позивачем не доведено. Не надано суду жодних доказів, які підтверджували укладення договору з енергопостачальною організацією та договору із ПТ «Максима» чи надання позивачем послуг з утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , та прибудинкової території за вказаною адресою, а також проведення інших робіт, які зазначені позивачем у позовній заяві та які входять в тариф за комунальні послуги, зокрема актів приймання-передачі робіт чи інших документів, які б свідчили про фактичне виконання та фактичне надання послуг щодо утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території за період з 2016 року по 2022, в тому числі, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення гарячого водопостачання та теплопостачання; технічне обслуговування ліфтів; прибирання прибудинкової території, прибирання приміщень загального користування; дератизація та дезінсекція; поточний ремонт конструктивних елементів; придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування; живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна будинку.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду про недоведеність позовних вимог щодо стягнення спірної заборгованості по вересень 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що в цей період між сторонами не існувало договірних відносин. Відсутність укладеного договору не звільняло відповідача від обов`язку сплачувати надані йому послуги. Поряд з цим, вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Відповідні правові позиції сформульовані у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц; постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16.

Позивачем не доведено і судом не встановлено фактичного надання послуг по вересень 2021 року і матеріали справи не містять доказів про фактичне надання житлово-комунальних послуг відповідачеві, який категорично не визнає надання вказаних послуг та заявив, що він заперечував у суді першої інстанції та заперечує в апеляційному суді фактичне надання йому спірних послуг позивачем, його квартира знаходиться на 2 поверсі будинку, ліфтом він не користується, оскільки двері на 2 поверсі до ліфта заблоковані, під`їзд не освітлюється, в під`їзді брудно, однак, за відсутності договірних відносин з позивачем, він не вважав за потрібне звертатися з актами -претензіями про неякісне надання послуг, фактичне надання яких позивачем не доведено будь-якими доказами ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді. Із 01.02.2022 року у будинку створене ОСББ.

Отже, доводи апеляційної скарги в частині вирішення судом вимог про стягнення боргу з управління та утримання будинку та прибудинкової території за період до вересня 2021 року не підтверджені жодними доказами, а сам по собі кошторис вказаних послуг не свідчить про їх реальне надання відповідачеві.

Більше того, позивач не посилався на докази надання спірних послуг у суді першої інстанції, у зв`язку з чим йому було відмовлено у позові, та не заявляв про наявність таких доказів в апеляційній скарзі та не додав їх до апеляційної скарги.

Зважаючи на наведене, рішення суду у вищевказаній частині відповідає обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права і підстав до його скасування колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, не відповідають обставинам справи висновки суду про відсутність договору між сторонами щодо надання житлово-комунальних послуг у період з жовтня 2021 року по січень 2022 року включно.

Так, 24.09.2021 між ПП «Вікторія 1» (управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі начальника управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, що діє на підставі рішення комісії з визначення управителя багатоквартирного будинку було укладено договір № 106у про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (групою будинків). За умовами вказаного договору Управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. п.10 передбачено, що ціна послуги з управління становить 5,92 грн (з ліфтом) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніще 20 числа місяця, насупного за розрахунковим, що передбачено п.11 договору. (а.с.16-19)

Однак, суд не зауважив на вказаний договір та його умови.

З розрахунку щомісячних нарахувань оплати послуг позивача за період з жовтня 2021 року по cічень 2022 року вбачається, що непогашеною за спірний період є сума 1517 грн 88 коп.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційний суд зазначає, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Зазначене відповідає правовим висновкам, вказаним зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц.

За таких обставин на суму заборгованості у сумі 1517,88 слід також стягнути 3% річних та інфляційних збитків.

З урахуванням сум, нарахованих у період з жовтня 2021 року по січень 2022 року, стягненню з відповідача підлягає 133,06 грн. 3% річних та 475,46 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року.

Відсутні підстави для стягнення 3% річних та інфляційних витрат за період із лютого 2022 року по час звернення до суду травень 2022 року, з огляду на введений в країні з 24 лютого 2022 року воєнний стан, оскільки відповідно постанови КМУ №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», забороняється нарахування та стягнення неустойки (3% річних, інфляційних витрат, штрафів) при несвоєчасному, неповному внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги у період воєнного стану.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції на підставі ст.376 ЦПК України, слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПП Вікторія-1 до ОСОБА_1 про стягнення боргу з управління та утримання будинку та прибудинкової території за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року включно та стягнути з відповідача 2126,40 грн заборгованості за послуги з управління та утримання будинку та прибудинкової території, а саме: 1517 грн 88 коп - сума боргу, 133,06 грн - 3% річних та 475,46 грн інфляційні нарахування за вказаний період.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Згідно ч.13 ст.141 України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Задовольняючи апеляційну скаргу частково (на 12.03 %) , апеляційний суд, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 298.46 грн. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 447 грн 70 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Вікторія-1" задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПП Вікторія-1 до ОСОБА_1 про стягнення боргу з управління та утримання будинку та прибудинкової території за період жовтень 2021 року січень 2022 року включно скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги у цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) на користь Приватного підприємства «Вікторія-1» (, вул.Київська, 7а, м.Тернопіль, 46016) борг з управління та утримання будинку та прибудинкової території за період жовтень 2021 року січень 2022 року включно в сумі 2126 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) на користь Приватного підприємства «Вікторія-1» (, вул.Київська, 7а, м.Тернопіль, 46016) судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 298 грн 46 коп .

В іншій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 грудня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) на користь Приватного підприємства «Вікторія-1», , вул.Київська, 7а, м.Тернопіль, 46016) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 447 грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2023 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Шевчук Г.М.