Справа № 529/1295/22
Провадження № 2/529/145/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Брайко Ю.В.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що 02.07.2022 о 10 год. 00 хв. по вул. Медична, навпроти будинку № 29 в смт Диканька Полтавської області відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнилась у безпечності маневру та допустила зіткнення з припаркованим автомобілем ВАЗ 212140, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить йому, позивачу ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Після ДТП відповідач залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до постанови Диканського районного суду Полтавської області від 12.10.2022 у справі № 529/573/22 відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Позивач вказує, що внаслідок вчиненої відповідачем ДТП його автомобіль зазнав механічних пошкоджень та йому було завдано матеріальної шкоди у розмірі 10 000,00 грн, які він витратив на ремонт пошкодженого автомобіля. Крім цього, внаслідок вчинення відповідачем ДТП, йому було завдано моральної шкоди, так як він не міг тривалий час користуватися своїм автомобілем, який перебував на ремонті. Він являється пенсіонером, особою похилого віку, має хворі ноги та відповідно був змушений діставатися в магазин, лікарню, аптеку тощо на автобусі, до місця зупинки якого від його житла йому потрібно було ще довго йти пішки. У цей період він був позбавлений можливості жити повноцінним життям. Позивач зазначає, що оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 10 000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн та судові витрати у справі.

13.12.2022 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Позивач вказав, що відповідач ОСОБА_2 здійснила зіткнення з його припаркованим автомобілем та залишила місце ДТП. Постановою суду відповідача було визнано винною у вчиненні ДТП та залишенні місця вчинення ДТП. ОСОБА_2 визнала, що це саме вона пошкодила його автомобіль. Спочатку він з відповідачем домовилися, що автомобіль відремонтує чоловік відповідача. Але в подальшому він вирішив звернутися до ФОП ОСОБА_3 , щоб саме він відремонтував йому автомобіль. За ремонт автомобіля він заплатив 10 000,00 грн. Позивач вказав, що йому було завдано моральної шкоди, так як він дуже хвилювався, схуд, він приймав заспокійливі ліки. Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну та моральну шкоду.

Представник позивача - адвокат Брайко Ю.В., беручи участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові та в судовому засіданні. Представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача заявлений розмір матеріальної та моральної шкоди, а також сплачений судовий збір за подання позову до суду. Посилаючись на те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, нею буде подано відповідне клопотання та докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача просила розглянути питання щодо розподілу судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Вказала, що вона не заперечує того, що скоїла ДТП. Вона пропонувала ОСОБА_1 відремонтувати автомобіль і на час ремонту возити його по його справах. Він спочатку погодився, а потім передумав. Відповідач вказала, що заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди у розмірі 10 000,00 грн є завищеним, під час ДТП не було спричинено таких механічних пошкоджень автомобіля, які б вимагали ремонту на суму саме 10 000,00 грн, максимум на 5 000,00 грн. Відповідач вважала необґрунтованою та безпідставною позовну вимогу про стягнення моральної шкоди та заперечувала проти її задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії постанови Диканського районного суду Полтавської області від 12.10.2022 у справі № 529/573/22, 02 липня 2022 року о 10 год. 00 хв. по вул. Медична навпроти будинку № 29 в смт Диканька Полтавської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , рухаючись заднім ходом, не впевнившись у безпечності маневру, допустила зіткнення з припаркованим автомобілем ВАЗ 212140, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім цього, 02 липня 2022 року о 10 год. 00 хв. по вул. Медична, 29 в смт Диканька Полтавської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та допустивши зіткнення з припаркованим автомобілем ВАЗ 212140, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , залишила на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна. Таким чином, ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.10.а Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а провадження у справі стосовно неї закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Постанова суду набрала законної сили 25 жовтня 2022 року /а.с. 6-9/.

Таким чином, вказаною постановою суду було встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, яка трапилась 02.07.2022, внаслідок якої були завдані механічні пошкодження зокрема належному позивачу ОСОБА_1 автомобілю ВАЗ 212140, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вказані у постанові Диканського районного суду Полтавської області від 12.10.2022 у справі № 529/573/22 обставини доказуванню не підлягають.

З наявного у матеріалах справи Акта виконаних робіт по ремонту автомобіля ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 , складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , який зареєстрований підприємцем відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В01 № 099419, вбачається, що вартість ремонту цього автомобіля складає 10 000,00 грн /а.с. 10/.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він являється фізичною особою-підприємцем. Влітку 2022 року до нього звернувся ОСОБА_1 щодо ремонту його автомобіля. Ним було проведено ремонт автомобіля, вартість якого склала 10 000,00 грн. ОСОБА_1 з ним повністю розрахувався за цей ремонт.

Відповідач ОСОБА_2 , не погоджуючись у судовому засіданні з вказаною у акті вартістю ремонту автомобіля позивача та вважаючи її завищеною, при цьому не надала суду належних та достатніх доказів, які б спростовували вказані у цьому Акті проведені ремонтні роботи та їх вартість. З наданих відповідачем ОСОБА_2 фотографій автомобіля позивача неможливо встановити ступінь пошкодженості автомобіля, будь-яких актів щодо оцінки пошкоджень автомобіля чи експертних висновків, які б спростовували вказані у позові обставини, відповідач суду не надала.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Враховуючи те, що вина відповідача ОСОБА_2 у спричиненні механічних пошкоджень належному позивачу ОСОБА_1 автомобілю ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_2 , під час ДТП, яка трапилась 02.07.2022, підтверджується постановою суду, яка набрала законної сили, враховуючи те, що позивачем підтверджено факт ремонту вказаного автомобіля та вартість цього ремонту, в свою чергу відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів, які б спростовували проведені ремонтні роботи та їх вартість, суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає у межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц, розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди, суд дійшов висновку, що дійсно внаслідок скоєння відповідачем ОСОБА_2 ДТП та завдання внаслідок неї механічних пошкоджень належному позивачу автомобілю, позивачу ОСОБА_1 була спричинена моральна шкода, що проявилася у зміні планів, витрачанні часу на спілкування з працівниками поліції при складенні матеріалів протоколів про адміністративні правопорушення, замовлення ремонту автомобіля, звернення до суду, переживаннях, хвилюваннях, незручностях в організації свого життя через неможливість використання пошкодженого автомобіля, який перебував на ремонті, затраченому часі та зусиллях, необхідних для відновлення попереднього стану, а тому моральна шкода підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем ОСОБА_2 .

Щодо розміру моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є завищеними, оскільки позивач не надав суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували заявлений ним розмір завданої моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує як глибину моральних страждань потерпілого, так і те, що завдані автомобілю внаслідок ДТП механічні пошкодження не були дуже значними, ремонт автомобіля тривав не дуже довго, медичних документів щодо звернення його до лікаря чи підтвердження призначення йому певних медичних препаратів, зокрема заспокійливих, як про це вказував у судовому засіданні позивач, останнім не було надано суду.

Виходячи з вказаних обставин, враховуючи глибину та ступінь моральних страждань позивача, керуючись принципами розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відсоток задоволеності позовних вимог складає 20 %, тому до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 198,48 грн (992,40 грн х 20 %).

Питання щодо розподілу судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із заявленим про це клопотанням представника позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп та моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 198 (сто дев`яносто вісім) грн 48 коп.

Питання щодо розподілу судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із заявленим про це клопотанням представника позивача.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 24 лютого 2023 року.

Головуючий О.С. Кириченко