Справа №613/672/22 Провадження № 2/613/80/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Сеник О.С., за участю секретаря Горіної К.О., представника відповідача Лиски П.О., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Богодухові клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі № 613/672/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Дяденчук Д.О., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , у якій просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти у сумі 48000,00 гривень; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору та сплати судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 11.11.2022 зазначену справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання.

28.02.2023 у підготовчому засіданні від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого вказано, що перерахування коштів ОСОБА_1 на картку ОСОБА_2 мало місце під час виконання договору перевезення, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .. Як зазначає позивач, кошти було перераховано саме для сплати штрафу, накладеного на ФОП ОСОБА_3 .. Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії щодо перерахування коштів на сплату штрафу за ФОП ОСОБА_4 , про що йому достеменно було відомо, під час виникнення договірних правовідносин виконання договору перевезення, тому правовідносини, які виникли за цих обставин, не можуть вважатися цивільними. Таким чином, позов пред`явлений не до того відповідача та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи викладене, представник відповідача стверджує про наявність підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Позивач та його представник у підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у надісланому до суду письмовому клопотанні просили суд підготовче засідання у справі провести без участі позивача та його представника.

З огляду на норми ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести підготовче засідання за відсутності позивача та його представника.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню представника відповідача, слід зазначити, що відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За приписами ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (п.1 ч.1 ст.20 ГПК України); інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (п.15 ч.1 ст.20 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суд зауважує, що даний позов пред`явлено ОСОБА_1 як фізичною особою, а не як суб`єктом господарювання.

Відповідачем у справі також є фізична особа ОСОБА_2 , яка не є суб`єктом господарювання.

При цьому, ті відносини, які, на думку позивача, виникли між ним та ОСОБА_2 , стосуються виключно перерахування ОСОБА_1 на адресу відповідача коштів у сумі 48000 грн., які позивач вважає такими, що безпідставно набуті відповідачем. Доводів про порушення відповідачем як водієм або ФОП ОСОБА_3 як перевізником певних договірних зобов`язань, які виникли на підставі договору перевезення, позивачем у позовній заяві не наведено.

Натомість, ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що відповідач не є стороною договірних правовідносин з перевезення вантажу, а отже, у позивача не виникло перед ним будь-яких зобов`язань, чи то з оплати наданих послуг, чи відшкодування накладених штрафів.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається виключно на норми Цивільного кодексу України ст.ст.1212, 1213, 1215 ЦК України, якими урегульовано положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

З огляду на викладене та виходячи зі змісту позовної заяви, позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються саме захисту його цивільних прав, які, як вважає позивач, порушені ОСОБА_2 , а суб`єктний склад спору та характер спірних відносин вказують на те, що даний спір має цивільно-правовий характер.

В силу ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 самостійно обрав спосіб захисту своїх прав, які він вважає порушеними, звернувшись до суду в порядку цивільного судочинства та пред`явивши позовні вимоги до фізичної особи, мотивувавши їх тим, що ОСОБА_2 за відсутності будь-яких договірних відносин між позивачем та відповідачем безпідставно набув грошові кошти в сумі 48000,00 грн.

Згідно з положеннями ч.2 ст.51 ЦПК України, пред`явлення позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, є підставою для заміни первісного відповідача належним позивачем, без закриття провадження у справі. При цьому, така заміна може бути здійснена судом виключно за клопотанням позивача. На даний час такого клопотання від позивача не надійшло.

У свою чергу, у суду відсутні процесуальні повноваження змінювати коло відповідачів на власний розсуд та тим більше, змінювати у зв`язку з цим підсудність даного спору.

Визначення змісту позовних вимог та їх обґрунтування є виключною прерогативою позивача.

Враховуючи викладене, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 189, 197, ч.1 ст.223, ст.255, ч.2 ст.258, ст.ст. 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі № 613/672/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 03.03.2023.

Суддя О.С. Сеник