Справа № 953/1273/23
н/п 2/953/2259/23
УХВАЛА
"24" лютого 2023 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики,-
20 лютого 2023р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла направлена поштою 18.02.2023р. позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики від 26.02.2020р. за його фіктивності. Зазначила, що вказаний договір укладався за її згоди та за мету мав створення уявної платоспроможності ОСОБА_3 . Похідним від договору позики є договір застави майнових прав за договором відступлення права вимоги 28.12.2018р. укладеним між ТОВ «Аксіома» з однієї сторони, ОСОБА_2 з другої сторони та ОСОБА_3 з третьої сторони. Також 29.12.2020р. за фактичного ненадання позики, між ОСОБА_3 в особі повіреного ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладений договір розірвання договору позики. Однак за зверненням Ткачова ПН КМНО Остапенком Є.М. 30.04.2021р. виданий виконавчий напис за припиненим з 26.12.2020р. договором позики.
Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне:
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Так, вимоги до позовної заяви визначені у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а наслідки їх невиконання, передбачені положеннями ст. 185 ЦПК України.
Однак, всупереч п.4, п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, звертаючись з позовом про визнання недійсним припиненого розірванням з 29.12.2020р. договору позики, позивач не обґрунтовує, яким чином цей договір порушує його права та на відповідні докази не посилається.
Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Статтею ч. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 481, 00 грн.
Таким чином, за звернення до суду з даним позовом позивач мав сплатити судовий збір в сумі 1 073, 60 грн.
Всупереч приписів ч.4 ст. 177 ЦПК України позивачем доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі не надано.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Положеннями ч.2 ст. 95 ЦПК України унормовано, що письмові докази подаються в оригіналі або в належних чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
На виконання приписів ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Втім, як вбачається з додатків до позову, в якості «доказів» позивачем до позову додані не засвідчені у встановленому законом порядку ксерокопії документів, та не зазначена наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу поданого в незасвідчених копіях.
Окрім того, всупереч вимог п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, звертаючись з позовом до двох відповідачів, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач стверджує, що ним не подано до іншого суду позову до «відповідача», тобто однієї з осіб, не вказуючи, якого саме з двох відповідачів має на увазі в цьому твердженні.
З урахуванням викладеного, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики - залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та буде повернутий позивачеві.
Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя -