Провадження № 2/947/425/23
06.03.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Огренич І.В.
Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2022 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи.
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.
Будь-яких заяв від відповідача, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства та зокрема ст.ст.178,187 ЦПК України, якими відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову,через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Представник позивача Шпак К.Д. до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.
Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям. (ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , звернувся до управління соціального захисту населення в Київському районі (далі - Управління) 22.11.2019 року із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям (батькам), у разі смерті одного з батьків.
Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачені Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751 (далі - Порядок № 1751).
На підставі п. 35 зазначеного Порядку № 1751, разом із заявою ОСОБА_1 надав до Управління: копію паспорта та ІПН, довідку про склад сім`ї, декларацію про доходи, відомості про доходи, довідку з Пенсійного фонду України, копію трудової книжки, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію свідоцтва про шлюб, копію рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року про встановлення батьківства, копію паспорта та ІПН дружини заявника ОСОБА_4 , довідку про доходи ОСОБА_4 .
У вказаній заяві ОСОБА_1 був повідомлений під підпис про обов`язок повідомляти орган соціального захисту населення про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, та про відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей.
Також, у заяві відповідач зазначив, що він не працює, не навчається, у центрі зайнятості на обліку не перебуває, як приватний підприємець не зареєстрований.
В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в Розділі II, заявник зазначив, що він інших доходів, окрім задекларованих, не має.
Відповідно до п. 33 Порядку № 1751, право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, яка (який) не одержує на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».
Відповідно до рішення від 09.12.2019 року державну допомогу було призначено з 01.11.2019 по 30.11.2019 року (з урахуванням доходу) у розмірі 2118,00 гривень щомісячно, з 01.12.2019 по 30.04.2020 року у розмірі 2218,00 гривень щомісячно. Виплата вказаної допомоги здійснювалася через банківську установу шляхом перерахування на особовий рахунок відповідача.
У зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби проведено продовження державних допомог автоматично без особистих звернень, виплата яких закінчилась в період карантину, у раніше призначених розмірах (у тому числі і ОСОБА_1 з 01.05.2020 р. по 01.05.2020 р. продовжена допомога на дітей одиноким матерям у розмірі 2218,00 гривень).
Статтею 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника, соціальну пенсію або державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».
Відповідно до ст. 22 вказаного Закону одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.
Відповідно до п. 48, 49 Порядку № 1751, органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги.
Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право перевіряти матеріальне становище сімей з дітьми.
Так, під час перевірки особової справи ОСОБА_1 були виявлені приховані доходи, які він не вказав при заповненні декларації про доходи та майновий стан, про що був складений відповідний акт від 15.09.2020 р., а саме: доходи з передачі в оренду майна.
Управлінням був зроблений перерахунок допомоги на дітей з листопада 2019 року по червень 2020 року.Після перерахунку розмір допомоги на дітей одиноким матерям становить з 01.11.2019 р. по 30.11.2019 р. - 662,64 гривень та з 01.12.2019 р. по 30.06.2020-762,64 гривень.
Тобто, відповідач не виконав свої зобов`язання та свідомо надавав до Управління неправдиві відомості щодо доходу, а саме не зазначив дохід у вигляді орендної плати за майно, що єпідставою для відмови у наданні державної допомоги та повернення надміру виплачених коштів.
Відповідно до п. 49 Порядку № 1751, Особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо).
Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 2481 гривня 00 копійок.
Керуючись ст.ст.4,10,12,13,18,19,81,141,178,187,211,247,258,259,273,274-279,280-282 ЦПК України, суд,-
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 10.03.2023р..

Суддя Огренич І. В.