Справа № 545/6317/22
Провадження № 2/545/640/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Путрі О.Г.

секретаря Зінов?євої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 звернулися до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на даний час виникло питання про визначення часток у спільній сумісній власності, а в позасудовому порядку даний спір вирішити не можливо.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 адвокат Савчук О.В. в судове засідання не з`явилися, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи до суду не з?явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи по суті покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно норми ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Відповідно до нормою ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням № 231 від 04 грудня 1997 року позивачі та відповідачка мають у спільній сумісній власності квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 38,9 м. кв. Право власності на вказану квартиру зареєстроване за співвласниками в колективному підприємстві Полтавського бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор в реєстровій книзі за № 4-474.

Відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор № 4717 від 14.07.2022 р. загальна житлова площа квартири змінилася у зв`язку з оздобленням стін стін, уточненням лінійних розмірів та становить 39,2 м. кв. Такі зміни допустимі та не підлягають вводу в експлуатацію об`єкта.

Згідно п. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

На даний час постало питання про визначення часток у спільній сумісній власності бо позивачі як співвласники бажають розпоряджатися належними їм частками на власний розсуд.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Тим часом, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Можливість укладення договору про визначення часток у співвласників (позивачів) відсутня, так як відповідачка категорично відмовляється укладати договір про поділ нерухомого майна у письмовій формі з нотаріальним посвідченням. Таким чином, із урахуванням того, що вказана квартира є спільною сумісною власністю як така, що була приватизована без визначення часток у власності, відчуження належної позивачам частки у квартирі є неможливим. Відповідачка невідомо з яких причин відмовляючись від нотаріального посвідчення договору поділу, свідомо порушує майнові інтереси інших співвласників (позивачів), позбавляючи їх одного із ключових складових права власності права розпорядження майном.

Слід зазначити, що існує загальне правило відповідно до якого співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно. Водночас зазначена норма статті є диспозитивною, у зв`язку з чим співвласники мають право визначити свої повноваження щодо належного їм майна на праві спільної часткової власності за домовленістю між собою, тобто реалізація певних правомочностей (володіння, користування) щодо спільного майна здійснюється за взаємною згодою всіх співвласників.

На сьогоднішній день між співвласниками квартири виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного володіння не досягнуто.

Згідно ч.1, 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

При праві спільної сумісної власності розмір частки кожного зі співвласників є не визначеним, це не позбавляє позивачів права на виділ частки з майна, що належить позивачам на праві спільної сумісної власності у натурі.

Таким чином, проаналізувавши норми права та встановлені судом факти, суд вважає, що позов є доведеним. За позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно визначити частки у розмірі по 1/3 частини у праві власності на квартиру.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) частку у розмірі 1/3 частина у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визначити за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) частку у розмірі 1/3 частина у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести за рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря