КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/7565/21 Головуючий у суді І інстанції Ткач М.М.
Провадження № 22-ц/824/13/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року АТ «Альфа-Банк» в особі представника за довіреністю - адвоката Ременюк Т.О. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 142 441,76 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29 листопада 2021 року відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду з огляду на те, що позовна заява та всі додатки до неї підписано з використанням факсиміле, що суперечить вимогам ЦПК України щодо підписання позовних заяв та є підставою про залишення позовної заяви без розгляду, а також надано докази направлення цього клопотання позивачу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 3 грудня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду відмовлено. Позовну заяву АТ «Альфа-Банк» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач в особі представника за довіреністю - адвоката Півторака Т.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з мотивів порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до того, що термін «факсиміле» (факсимільне відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання) означає печатку, кліше, за допомогою якого відтворюється власноручний підпис особи, проте із позовної заяви вбачається, що вона містить підпис, який нанесено кольоровим чорнилом із зазначенням особи, яка підписала заяву - представник Ременюк Т.О. , а поверх підпису поставлена печатка АТ «Альфа-Банк».Тобто, підпис на позовній заяві від імені позивача виконано рукописним способом. Отже, висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду є помилковим, оскільки позовна заява підписана не за допомогою використання аналога власноручного підпису, а підписана власноручно особою, яка мала право її підписувати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу банку залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість, а також дотримання судом першої інстанції вимог статей 44, 187, 257 ЦПК України з огляду на те, що позовна заява та всі додатки до неї підписані з використанням факсиміле.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи оскаржувану ухвалу щодо залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув у встановлений строк недоліки, визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а саме не подав позовну заяву з доданими до неї письмовими доказами, які були б засвідченні власноручним оригінальним підписом його уповноваженого представника, оскільки зазначенні процесуальні документи у їх первинному вигляді підписані (засвідчені) з використанням технічних засобів або факсиміле, що не дає достатні підстави вважати їх такими, що підписані уповноваженою особою з вираженням особистої і дійсної волі позивача на звернення до суду.

Проте колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Статтею 175 ЦПК України передбачено обов`язкові вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, зокрема визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Абзацом 2 частини восьмої статті 43 ЦПК України визначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Таким чином, позовна заява має містити підпис позивача або його представника. При цьому, позовна заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів відтворення зображення підпису процесуальним законом не допускається.

Згідно із вимогами частин одинадцятої - тринадцятої статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Підстави для залишення позову без розгляду встановлені статтею 257 ЦПК України. Так, пунктом 8 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, при повторній неявці сторін.

Судом встановлено, що позовна заява АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором була надіслана засобами поштового зв`язку до Оболонського районного суду м. Києва 14 травня 2021 року представником позивача за довіреністю - адвокатом Ременюк Т.О.

Як свідчать матеріали справи, до позовної заяви серед іншого булододано копію довіреності № 014114/20 від 23 липня 2020 року, якою АТ «Альфа-Банк» в особі голови правління Михайльо В.В. уповноважило адвоката Ременюк Т.О. представляти його інтереси в судах всіх юрисдикцій та інстанцій, в тому числі з правом підпису/подання позовних заяв та засвідчення тотожність копій документів їх оригіналам.

Із позовної заяви вбачається, що вона містить підпис, нанесений чорнилом синього кольору із зазначенням особи, яка підписала заяву - представник Ременюк Т.О. , а поверх підпису поставлена печатка АТ «Альфа-Банк» «Для довідок № 7».

При цьому на першій та останній сторінках пакета документів позовної заяви з доданими до неї письмовими доказами міститься приклеєний напис «прошито та скріплено печаткою. Копії відповідають оригіналу. Представник АТ «Альфа-Банк» Ременюк Т.О.»,який з обох боків підписано цим же представником та скріплений печаткою АТ «Альфа-Банк» «Для довідок № 7».

Чинне законодавство України нормативно не визначає поняття факсиміле, однак частина третя статті 207 ЦК України встановлює, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-цифрового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Нормами ЦПК України не передбачено випадків, коли допускається подання позовних заяв із факсимільним підписом, як і не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою, а тому подання відповідних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам ЦПК України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа.

Разом з тим, матеріали справи містять заяви представника АТ «Альфа-Банк» за довіреністю - адвоката Півторака Т.О. від 9 липня 2021 року, 12 серпня 2021 року та від 3 листопада 2021 року про розгляд справи за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за відсутності представника позивача, підтримання пред`явленого позову та його задоволення у повному обсязі.

Однак, суд першої інстанції даним заявам представника позивача належної оцінки не надав, натомість зазначив, що відсутні підстави вважити, що позовна заява скріплена власноручним підписом уповноваженого представника за наявності відповідного волевиявлення банку на звернення до суду з таким позовом.

В апеляційній скарзі представник позивача - адвокат Півторак Т.О. стверджує, що позовна заява підписана не за допомогою використання аналога власноручного підпису (факсиміле), а рукописним способом кольоровим чорнилом особою, яка мала право її підписувати, із засвідченням підпису печаткою АТ «Альфа-Банк».

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що залишення позовної заяви без розгляду у даній справі на підставі пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України, попри заяви уповноваженого представника позивача щодо особистого волевиявлення АТ «Альфа-Банк» на подання такої позовної заяви та її власноручного підписання уповноваженою особою, є проявом формалізму, який обмежує право особи на розгляд її справи судом.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не наведено з урахуванням яких саме обставин він дійшов висновку про відсутність підстав вважити, що позовна заява скріплена власноручним підписом повноважного представника банку.

Вочевидь, щоб дійти обґрунтованого висновку про те, що надіслані на адресу суду процесуальні документи підписані з використанням аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) представника позивача необхідні були спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, проте в матеріалах справи відсутній висновок почеркознавчої та/або технічної експертизи документів, підготовлений на замовлення відповідача або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Отже, у справі, яка є предметом апеляційного перегляду, суд першої інстанції безпідставно встановив, що підписання позовної заяви АТ «Альфа-Банк»відбулося не власноручним підписом його представника - адвоката Ременюк Т.О. в розумінні приписів статті 175 ЦПК України та не вважається підтвердженням волі позивача на настання відповідних правових наслідків за позовом саме на час ініціювання судового розгляду.

Колегія суддів зауважує, що застосування судом правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватись із урахуванням обставин конкретної справи та забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У пункті 36 рішення «Беллет проти Франції» (Bellet v. France, заява № 23805/94) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom, заява № 8225/78), пункт 96 рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France, заява № 29731 /96).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, залишаючи позовну заяву АТ «Альфа-Банк» без розгляду з мотивів невиконання ним вимог ухвали суду про залишення цієї заяви без руху, суд першої інстанції зазначеного до уваги не взяв, а його висновки про не підписання позовної заяви та додатків до неї власноручним підписом представника позивача, а шляхом використання факсиміле,ґрунтуються на припущеннях.

При цьому у разі подання учасником справи до суду пакету документів у копіях, які прошиті із проставленням на останній його сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи заявника та його печатки, такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів. Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 910/8794/17 та від 31 березня 2021 року у справі № 761/19104/15-ц.

Таким чином, у даному випадку повернення позовної заяви без розгляду з підстав, наведених в оскаржуваному судовому рішенні, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, проголошеного статтею 55 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») (заява № 23436/03) зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Golder v. the United Kingdom», серія A № 18, пункт 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та дотримуватися пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення ЄСПЛ від 29 липня 1998 року у справі «Guerin v. France», пункт 37).

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа без достатніх та розумних причин не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це становитиме порушення права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом та положень статті 15 ЦК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, очевидним стає висновок про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та інтересів, у тому числі в спірних правовідносинах.

Отже, у суду першої інстанції не було достатніх і обгрунтованих підстав повертати позовну заяву без розгляду АТ «Альфа-Банк», останньому належним чином не було забезпечено реалізацію права на доступ до правосуддя, а тому за наведених вище підстав оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року скасувати, справу за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: М.В. Мережко

С.І. Савченко