Справа № 297/3482/22
Провадження № 22-ц/4806/143/23
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

28 лютого 2023 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Кондор Р.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі № 297/3482/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Брегівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року, головуючий суддя Фейір О.О., -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 08.02.2023 (відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду) оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Берегівського районного суду від 21.12.2022, якою заяву залишено без розгляду. Одночасно заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання вмотивоване тим, що майновий стан сторони не дозволяє йому сплатити повністю (навіть частково) судовий збір через відсутність доходів. Крім цього, Мукачівським центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 визнано суб`єктом права на безоплатну правову допомогу. З цих підстав вважає клопотання обґрунтованим та просить його задовольнити.

Перевіривши матеріали цивільної справи та апеляційну скаргу, суд приходить до такого.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати й повернення судового збору та звільнення від його сплати врегульовані положеннями Закону України «Про судовий збір» і ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя (справа «Креуз проти Польщі»), оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні.

Це пов`язано з тим, що, на думку Європейського суду з прав людини, судовий збір є таким обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів (справа «Шишков проти Росії»).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Ґолдер проти Сполученого Королівства»).

Водночас «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за його природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети («Креуз проти Польщі»).

Однак, застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоби порушувати саму сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не переслідує «легітимну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (справа «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства», справа «Файєд проти Сполученого Королівства»).

Отже, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Між тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Заявник звертаючись до апеляційного суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору посилається на положення підпункт 1 частини першої та на підпункт «г» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», які передбачають можливість звільнення від сплати судового збору, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або з урахуванням матеріального стану, члена малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Надаючи при цьому докази скрутного матеріального становища, зокрема, витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 30.01.2023, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 26.01.2023, а також довідку від 20.01.2023 № 164 Державного центру зайнятості Берегівської міськрайонної філії Закарпатського ОЦС про те, що ОСОБА_1 не перебуває в пошуках роботи (безробітних) в районному (міському) центрі зайнятості.

Втім, обставини, наведені апелянтом та особливість процедури сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення його від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Між тим, посилаючись у своєму клопотанні на відсутність коштів і неможливість сплатити судовий збір повністю або частково, ОСОБА_1 не вказує, яку саме суму судового збору йому належить сплатити, за таких обставин клопотання не можна визнати вмотивованим та обґрунтованим. Крім цього, долучені апелянтом довідки не містять відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Безпідставним також є посилання ОСОБА_1 на підпункт «г» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», який стосується позивачів членів малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, позаяк скаржник до такої категорії позивачів не належить.

Враховуючи наведені обставини, у клопотанні ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Підпунктом 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставки судового збору за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 2684,00 грн.

Відтак за подання апеляційної скарги апелянтом підлягає сплаті судовий збір у розмірі 536,80 грн. (2684*0,2=536,80), який повинен бути внесений або перерахований за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів:ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37975895;

Банк одержувача:Казначейство України (ел.адм.подат.);

Код банку отримувача (МФО): 899998 ;

Рахунок отримувача: UA0007493;

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Призначення платежу: судовий збір, за позовом_______, на рішення від_____,

по справі___, Закарпатський апеляційний суд.

У разі невідповідності апеляційної скарги вимогам ст.356 ЦПК України та несплати суми судового збору до апеляційної скарги застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що слід повідомити скаржника та надати йому строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, шляхом оплати судового збору.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

У клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Брегівського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2022 року - залишити без руху, про що повідомити скаржника та надати йому строк протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі виконання вимог ухвали суду у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатись такою, що подана в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається.

Суддя Р.Ю. Кондор