Справа № 303/3964/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 лютого 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 травня 2022 року (у складі судді Куцкіра Ю.Ю.) за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 р. Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (надалі СК «Країна») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 40586.30 грн. шкоди, заподіяної унаслідок ДТП, і 2270 грн. судового збору.

Заявлена вимога мотивована таким.

30.10.2018 р. між СК «Країна» та ОСОБА_2 було укладено Договір страхування транспортних засобів УА157467, предметом якого був автомобіль марки Ауді, д. н. з. НОМЕР_1 .

17.11.2018 р. о 17 год. 15 хв. по вул. Собранецькій у м. Ужгороді сталася ДТП з участю указаного транспортного засобу та автомобіля марки Фольксваген, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у результаті чого застрахований автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Згідно з Актом огляду транспортного засобу від 20.11.2018 р. і ремонтною калькуляцією № 51940 від 06.12.2018 р. вартість відновлювального ремонту склала 124 953,84 грн.

04.01.2019 р. СК «Країна» склала Страховий акт і здійснила виплату страхового відшкодування на користь власника застрахованого автомобіля у сумі 99963,07 грн. (вартість відновлювального ремонту 124 935,84 грн. 24990,77 грн. (ПДВ 20%).

Із урахуванням наявності в ОСОБА_1 діючого страхового сертифікату «зелена карта», позивач звернувся до «Моторного (транспортного) страхового бюро України» з претензією щодо виплати страхового відшкодування.

Однак, МТСБУ виплатило позивачу суму з урахуванням коефіцієнту зносу замінених складових, яка склала 59 376,77 грн.

Таким чином, сума, що залишилася невиплаченою на користь позивача, становить 40 586,30 грн. (99963,07 грн. 59 376,77 грн.).

Адресована ОСОБА_1 досудова вимога 19.01.2021 р. залишена без виконання, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 31 січня 2022 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Указане судове рішення мотивоване необґрунтованістю і недоведеністю позову.

У апеляційній скарзі СК «Країна» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до того, що згідно з положеннями 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на те, що МТСБУ компенсувало позивачу 59376.77 грн. із урахуванням зносу відповідно до ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВ», сума, яка залишилася невиплаченою на користь позивача в розмірі 40586.30 грн. підлягає стягненню із відповідача.

У письмовому відзиві адвокат Холмогорова Л.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Узагальнені заперечення зводяться до такого:

-Судом вірно встановлено, що МТСБУ здійснило страхове відшкодування позивачу в розмірі та в порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому позовні вимоги є необґрунтованими;

-Посилання позивача на правовий висновок ВПВС від 04.07.2018 р. (справа № 755/18006/15ц) є не доцільним, оскільки фактичні обставини є різними;

-МТСБУ зазначило, що покладення на заподіювача шкоди цивільно-правової відповідальності за пошкодження транспортного засобу понад вартість матеріального збитку, розрахованого відповідно до Методики, не узгоджується із положеннями ЦК України;

-Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку має бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методиці товарознавчої експертизи та колісних транспортних засобів».

У судовому засіданні адвокат Холмогорова Л.В. в інтересах ОСОБА_1 не визнала скарги з мотивів, наведених у письмовому відзиві.

Представник СК «Країна» (позивача-апелянта) в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, із таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило страхове відшкодування позивачу (СК «Країна») в розмірі та в порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, а відтак позов є необґрунтованим.

При цьому, судом були встановлені наступні факти й обставини.

30.10.2018 р. між СК «Країна» і ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 157467, предметом якого став автомобіль Audi A6, д. н. з. НОМЕР_1 (а.с.4).

Із Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 172825 вбачається, що 17.11.2018 р. мала місце ДТП із участю автомобілів Volkswagen Touran, який належить ОСОБА_3 , і Audi A6, що належить ОСОБА_2 (а.с.5).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.11.2018 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.6).

19.11.2018 р. ОСОБА_2 подав голові Правління АТ «СК «Країна» повідомлення про настання страхового випадку, а 18.12.2018 р. заяву на виплату страхового відшкодування (а.с.7, 8).

20.11.2018 р. ОСОБА_2 і представником АТ СК «Країна» було складено Акт огляду транспортного засобу марки Audi A6, д. н. з. НОМЕР_1 (а.с.9-12).

Згідно з платіжним дорученням № 826 від 04.01.2019 р. СК «Країна» перерахувала на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 99 963,07 грн. (а.с.14).

15.04.2019 р. представник СК «Країна» подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 99 963,07 грн. (а.с.15).

Із виписки АТ «Правекс Банк» видно, СК «Країна» отримала страхове відшкодування у розмірі 59376,77 грн. (а.с.16).

Згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження № 98-D56/7 від 24.07.2019 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику майна AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок ДТП складає 59 376,77 грн. (а.с.116-145).

За приписами ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Абзацом 2 ч.1 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 р. за № 1074/8395 (з відповідним змінами) (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 р. у справі № 753/21177/16-ц).

Згідно з пунктом 2.4 цієї Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 7.36 Методики передбачено, що ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, тобто визначаючи розмір відшкодування слід керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності.

Установлено та не заперечується, що вартість матеріального збитку, завданого власнику AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , унаслідок ДТП із врахуванням фізичного зносу запчастин складає 59 376,77 грн., яку і було перераховано позивачу третьою особою МТСБУ.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції по суті спору через їх відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до неврахування судом першої інстанції положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», що призвело до неправильного вирішення спору, колегія суддів відхиляє у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічно врегульоване це питання ст. 27 Закону України «Про страхування» (у редакції станом на момент звернення позивача до суду), за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Указані статті формулюють загальне правило, відповідно до якого до страховика в межах його фактичних витрат переходить право вимоги, яке виникло у страхувальника (особи, на користь якої здійснено страхову виплату) в зв`язку з випадком, який відповідно до договору страхування є страховим.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою ст. 1191 ЦК України.

Тобто, ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим.

Як видно з матеріалів справи, позовні вимоги базуються на праві регресу (ст.ст. 1187, 1191, 1194 ЦК України) у той час, як доводи апеляційної скарги зводяться до суброгації, оскільки обґрунтовані ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Окрім того, в нашому випадку розмір страхового відшкодування повинен бути визначений саме звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати відповідним положенням законодавства.

Іншими словами, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові № 461/2217/19 від 03.06.2021 р.

Згідно з Правилами добровільного страхування наземного транспорту (окрім залізничного) СК «Країна» (п.п.12.2.-12.3.) документами, що підтверджують пошкодження застрахованого ТЗ та розмір збитків, є:

-протокол огляду ТЗ, складений Страховиком (його представником);

-фотографії пошкодженого ТЗ;

-калькуляція Страховика (складається Страховиком за допомогою програмного продукту (Audatex тощо);

-автотоварознавче дослідження (експертний висновок, акт, звіт тощо) щодо визначення розміру збитку;

-рахунки СТО.

Відповідно до пунктів 13.11.-13.14.1. цих Правил визначення розміру страхового відшкодування здійснюється Страховиком з урахуванням умов Договору, Правил та на підставі документів, а саме:

-«СТО на вибір Страховика» - рахунків СТО, де буде здійснюватися відновлювальний ремонт ТЗ. Ремонт пошкодженого ТЗ здійснюється на СТО, що обирається Страховиком;

-«сертифікована СТО на вибір Страхувальника» - тільки рахунків сервісної СТО моделі застрахованого ТЗ. Ремонт пошкодженого ТЗ здійснюється на сервісній СТО, що обирається Страхувальником;

-«без СТО» - висновків (актів) або звітів автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту та/або матеріального збитку, заподіяного власнику застрахованого ТЗ на момент страхового випадку, підготовленого спеціалізованою та вповноваженою експертною організацією, експертом, оцінювачем або калькуляції Страховика, складеної за допомогою спеціального програмного продукту (Audatex тощо).

У разі, якщо Страхувальник відмовився від оплати Страховиком вартості відновлювального ремонту на СТО (виплата страхового відшкодування на СТО згідно умов Договору), то розмір страхового відшкодування визначається на підставі п.13.11.3 цих Правил (без СТО).

Виплата страхового відшкодування здійснюється на рахунок СТО виключно на підставі рахунків такого СТО. Розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому ТЗ внаслідок страхового випадку, крім ризику «НЗ», визначається у розмірі реальних збитків з урахуванням обмежень, визначених Договором та Правилами, за вирахуванням, зокрема, зносу деталей, що підлягають заміні, якщо інше не передбачено умовами Договору (п.п.13.11.-13.14.1. Правил).

У підтвердження вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля марки Аudi, д. н. з. НОМЕР_1 , на суму 99963.07 грн. позивач посилається на акт огляду транспортного засобу (а.с.9), ремонтну калькуляцією № 51940 від 06.12.2018 р., складену за допомогою програмного продукту системи Audatex (а.с.10), згідно з якою вартість ремонту з ПДВ складає 124953.84 грн. (без ПДВ 104128.20 грн.), а також на страховий акт від 04.01.2019 р., відповідно до якого вартість належного до виплати страхового відшкодування складає 99963.07 грн. (а.с.13).

Однак, із урахуванням відсутності рахунку СТО і даних про фактичний ремонт автомобіля розмір страхового відшкодування має визначатися згідно з п.13.11.3. Правил, тобто першочергово на підставі висновків (актів) або звітів автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту та/або матеріального збитку, заподіяного власнику застрахованого ТЗ на момент страхового випадку, підготовленого спеціалізованою та вповноваженою експертною організацією, експертом, оцінювачем.

У справі міститься такий документ висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 24.07.2019 р., згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля марки Аudi, д. н. з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, складає 59376.77 грн.

Указаний висновок зроблений за заявкою СК «Країна» (позивача) та охоплюється Правилами добровільного страхування наземного транспорту (окрім залізничного) СК «Країна» (п.п.12.2.-12.3.), тобто є визначальним документом, який підтверджує розмір збитків.

При цьому, в дослідженні експерт зазначив, що вартість (розмір) матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту, з урахування фізичного зносу запчастин.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Під час апеляційного перегляду справи адвокат Холмогорова Л.В. в інтересах відповідача ОСОБА_1 подала клопотання, у якому просить вирішити питання про розподіл понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення постанови у справі шляхом ухвалення додаткової постанови, стягнувши з позивача на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13365 грн.

Беручи до уваги приписи ст. 137 ЦПК України та з метою процесуальної економії заявлене клопотання належить вирішити при перегляді справи по суті і таке за відсутності заперечень зі сторони позивача та наявності відповідних підтверджуючих документів підлягає задоволенню у повному обсязі (а.с.195-208).

Керуючись ст. 137, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» залишити без задоволення.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 травня 2022 року залишити без змін.

3.Клопотання адвоката Холмогорової Л.В. в інтересах ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, задовольнити, стягнувши з акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 13365 (тринадцять тисяч триста шістдесят п`ять) грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 22.02.2023 р.

Судді: