КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/2495/14-ц Головуючий 1 інстанція - Шролик І.С.
Провадження №22-ц/824/5654/2023 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

за участю секретаря: Лободи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

01 листопада 2022 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (надалі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»), в якій просять суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «РОДОВІД БАНК» на його правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 77.1/АА-00133.07.2 від 30 жовтня 2007 року з ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначають, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року по цивільній справі № 756/2495/14 (2-2903/15) стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором № 77.1/АА-00133.07.2 від 30 жовтня 2007 року.

Згідно Договору № 16 про відступлення права вимоги від 25 травня 2019 року, укладеного між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 77.1/АА-00133.07.2 від 30 жовтня 2007 року.

05 липня 2022 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 552-03, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 77.1/АА-00133.07.2 від 30 жовтня 2007 року, перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Посилаючись на положення ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, що відбулась заміна кредитора представник заявника просивзамінити первісного кредитора ПАТ «РОДОВІД БАНК» на його правонаступника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНАС», стягувач: Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», боржник: ОСОБА_1 , про заміну стягувача його правонаступником - задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність на необґрунтованість та таку, що винесена з порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що на час укладення договору факторингу № 552-03 від 05 липня 2022 року ТОВ ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» не являється правонаступником ПАТ «РОДОВІД БАНК» щодо виконання рішення у цивільній справі № 759/2495/14 за позовом ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77.1/АА-00133.07.2 від 30 жовтня 2007 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, частково задоволено позов ПАТ «РОДОВІД БАНК» та стягнуто зі ОСОБА_1 ,заборгованість за кредитним договором № 77.1/АА-00133.07.2 від 30 жовтня 2007 року у розмірі, а саме заборгованість за кредитом у розмірі 18442,90 доларів, заборгованість за процентами у розмірі 9634,25 доларів, три проценти річних від простроченої заборгованості по кредиту та процентах у розмірі 52740,89 грн., пеню у розмірі 391911,63 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3654,00 грн. (а.с. 152-154).

Згідно договору № 16 про відступлення права вимоги від 25 травня 2019 року, укладеного між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 77.1/АА-00133.07.2 від 30 жовтня 2007 року.

05 липня 2022 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 552-03, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 77.1/АА-00133.07.2 від 30 жовтня 2007 року, перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18, у Постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 2-3897/10.

Таким чином, оскільки до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 ,суд вважає за можливе замінити стягувача ПАТ «РОДОВІД БАНК» на правонаступника - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вимог заяви, відсутності підстав для її задоволення є необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2023 року

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

В.І. Олійник