У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Представник скаржника адвокат Манзар Т.В., в інтересах скаржниці ОСОБА_1 31.01.2023 року шляхом подачі через Електронний суд звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В., обґрунтовуючи вимоги скарги тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року в справі, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, які у свою чергу залишено без змін постановою Верховного Суду України від 20.06.2022 року Верховного Суду України, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 913038 від 20 листопада 2009 року, що виданий на ім`я ОСОБА_3 ; зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-1З/VII від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд; у задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено; у зустрічному позові ОСОБА_3 відмовлено повністю.

23.04.2021 року державним виконавцем відкрито виконавчі провадження за АСВП № 65224530 та 65223777, про що винесено відповідні постанови в яких зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

24.05.2021 року державним виконавцем відповідно до ч.1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» здійснено перевірку та встановлено, що боржником рішення суду не виконано та жодних дій не вчинено. Про що складено відповідні акти.

29.08.2022 року державним виконавцем відповідно до ч.3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» повторно перевірено виконання рішення боржником. В результаті перевірки встановлено, що боржником рішення суду не виконано, та будь-які заходи щодо виконання не вживаються. Про що складено відповідний акт.

В подальшому державним виконавцем відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» організовано примусове виконання рішення суду без участі боржника.

Так 07.09.2022 року стягувачами за адресою визначеною місцем виконання рішення самостійно було прибрано із земельної ділянки майно боржника, а саме: виноградники та залізні стовпчики, про що складено відповідний акт.

На вказаній земельній ділянці залишилася частина огорожі боржника (1,4), яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 02.08.2010 належить боржнику на праві приватної власності.

Враховуючи вищевикладене, державний виконавець, вважає, що без дозволу на те суду не має права самостійно вирішувати питання щодо знесення вказаної огорожі боржника (відповідь від 02.01.2023 року №29/7 на скаргу стягувача).

Стягувач ОСОБА_1 , вважає, що така бездіяльність державного виконання є протиправною.

Боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх зобов`язань, покладених нього судовим рішенням, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження, а саме 23.04.2021 року, по даний час боржником не вчинялися будь-які дії щодо виконання рішення суду, а держаний виконавець в примусовому порядку як це передбачено ЗУ «Про виконавче провадження» примусово не вчиняє дії, щоб виконати рішення суду шляхом демонтування частини паркану ОСОБА_3 , який розташований на належній їй земельній ділянці, адже в рішенні суду чітко зазначено шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд площею 0,2946 га. На даний час, вона не може в повній мірі використовувати свою власність - земельну ділянку площею 0,2946 га.

Скаржниця також зазначає, що відповідь державного виконавця № 29/7 від 02.01.2023 року отримала 16.01.2023 року, та у десятиденний термін звернулась до суду зі скаргою, яку ухвалою суду від 27.01.2023 року залишено без розгляду, після чого вона повторно звернулась зі скаргою.

У зв`язку із вищевикладеним, просить суд поновити строк на подання скарги та прийняти її до розгляду; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. щодо невиконання в примусовому порядку рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28.05.2020 року в частині демонтування огорожі боржника (1,4), яка знаходиться на земельній ділянці стягувача; зобов`язати старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. здійснити необхідні виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження", а саме демонтування огорожі боржника (1,4) , яка знаходиться на земельній ділянці стягувача.

Скаржниця та її представник у судове засідання не з`явилися, однак від представника скаржниці ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд скарги без їх участі, вимоги скарги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник боржника ОСОБА_3 - адвокат Сучило А.О. у судове засідання не з`явився, однак ним надіслано до суду пояснення та заперечення по суті скарги, в яких він просить відмовити у задоволенні клопотання скаржниці про поновлення строку для звернення зі скаргою, залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 , оскільки вважає, що нею пропущено строк для подачі скарги, тому що не вважає поважною причиною те, що первісну скаргу ухвалою суду від 27.01.2023 року залишено без розгляду. Крім того, він вважає дії державного виконавця законними, адже рішенням Черкаського районного суду Черкаської області не встановлено обов`язку ОСОБА_3 щодо вчинення дій стосовно демонтажу буль-якого майна, а решта вимог є виконаними. Також, зазначає, що на спірній земельній ділянці з майна, яке належить йому на праві приватної власності перебуває близько 3 метрів паркану, який не є парканом, який розділяє межу між домоволодіннями позивача та відповідача, а частина паркану з вулиці, який знаходиться саме на межі спірної земельної ділянки та земель комунальної власності.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За вказаних обставин, суд вважає можливим провести розгляд скарги у відсутності сторін.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи № 707/1607/17 суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року в цивільній справі № 707/1607/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Руськополянська сільська рада, Державне агентство із земельних ресурсів в особі Черкаської регіональної філії ДП «Укрспецзем», державний реєстратор виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Яжемчук О.А., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, звільнивши займану частину земельної ділянки, демонтувавши перешкоди і надавши вільний доступ на відновлення меж земельної ділянки, визнання права здійснити демонтаж встановлених перешкод без згоди іншого власника, та про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 913038 від 20 листопада 2009 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , скасування рішення про державну реєстрацію прав та її обтяжень щодо державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку; та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Руськополянської сільської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Сафроненка В.А., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Руськополянської сільської ради від 07 вересня 2016 року про затвердження технічної документації, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за якими зареєстровано право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 1/2 частину земельної ділянки за кожним; позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково:

- визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 913038 від 20 листопада 2009 року, що виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Руськополянської сільської ради від 16 жовтня 2009 року № 47-1, (земельна ділянка розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2269 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:004:0476);

- зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-13/VІІ від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд;

- у задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено;

- у зустрічному позові ОСОБА_3 до Руськополянської сільської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Сафроненка В.А., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Руськополянської сільської ради від 07 вересня 2016 року про затвердження технічної документації, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за якими зареєстровано право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 1/2 частину земельної ділянки за кожним відмовлено повністю.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката Сучило А.О. та ОСОБА_6 залишено без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року у справі № 707/1607/17 без змін.

Постановою ВСУ від 20.06.2022 року, касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2021 року- без змін.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.01.2023 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича та зобов`язання вчинити дії від 26.01.2023 року залишено без розгляду, та 31.01.2023 року скаржниця звернулась до суду повторно з указаною скаргою, тому суд вважає поважними причини пропуску строку скаржницею та вважає, що клопотання про поновлення строку на подання скарги слід задовольнити.

Згідно з відповіддю начальника Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на скаргу ОСОБА_1 від 02.01.2023 року № 29/7, на виконанні у Черкаському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження з примусового виконавчих листів №2/707/15/20 виданих 02.04.2021 року Черкаським районним судом Черкаської області, а саме:

-АСВП № 65224530 з примусового виконавчого листа № 2/707/15/20 виданого02.04.2021 року Черкаським районним судом. Черкаської області, про зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,2946га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках, по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-13/VII від07.09.2016 року та витягу з Державною земельного кадастру НВ-016 від17.03.2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд.

- АСВП № 65223777 з примусового виконавчого листа № 2/707/15/20 виданого02.04.2021 року Черкаським районним судом Черкаської області, про зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-13/ VII від07.09.2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від17.03.2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд.

23.04.2021 року державним виконавцем відкрито виконавчі провадження за АСВП № 65224530 та 65223777 про що винесено відповідні постанови в яких зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, та яку за вихідним № 10674/1 та № 10734/1 направлено боржнику рекомендованим листом (номер відстеження пересилання поштових відправлень 070) для виконання.

Того ж дня боржнику за вихідними № 10702/1 та № 10738/1 направлено вимоги державного виконавця, якою зобов`язано виконати рішення суду (рекомендованим листом, номер відстеження пересилання поштових відправлень 070).

24.05.2021 року державним виконавцем відповідно до ч. 1 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» наступного робочого дня після закінчення строку/ визначеного частиною шостою ст. 26 цього Закону, проведено перевірку щодо виконання боржником рішення суду. В результаті перевірки встановлено, що боржником рішення суду не виконано, та жодних дій не вчинено. Про що складено відповідні акти.

В результаті вищевказаної перевірки та керуючись статтями 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» на боржника за АСВП № 65224530 накладено штраф в розмірі 1700 грн., про що винесено відповідну постанову якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність. Копію постанови за вихідним № 13275/1 направлено боржнику рекомендованим листом (номер відстеження пересилання поштових відправлень 017).

29.08.2022 року державним виконавцем відповідно до ч.3 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» повторно перевірено виконання рішення боржником. В результаті перевірки встановлено, що боржником рішення суду не виконано, та будь які заходи щодо виконання не вживаються. Про що складено відповідний акт.

В результаті вищевказаної перевірки та керуючись статтями 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» на боржника повторно накладено штраф у подвійному розмірі на суму 3400 грн., про що винесено відповідні постанови по виконавчих провадженнях № 6522453 та № 65223777. Копії постанов за вихідним № 20327/7 та 20312/7 направлено боржнику, та підготовлено повідомлення до органів досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.Згідно ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» 30.08.2022 року на адресу правоохоронних органів за вих. №20511/7 направлено повідомлення щодо вирішення питання про притягнення боржника до відповідальності передбаченої ст. 382 КК України.

В подальшому, державним виконавцем відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» організовано примусове виконання рішення суду без участі боржника. Так, 07.09.2022 року стягувачами за адресою, визначеною місцем виконання рішення самостійно було прибрано із земельної ділянки майно боржника, а саме: виноградники та залізні стовпчики, про що складено відповідний акт.

На вказаній земельній ділянці залишилася частина огорожі боржника (1,4), яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 02.08.2010 належить боржнику на праві приватної власності.

Державний виконавець без дозволу на те суду не має права самостійно вирішувати питання щодо знесення вказаної огорожі боржника. Подальші виконавчі дії будуть організовані відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 1 Розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України, встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, вбачається що рішення Черкаського районного районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, які у свою чергу залишено без змін постановою Верховного Суду України від 20.06.2022 року Верховного Суду України, яким зобов`язано боржника ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-1З/VII від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд є таким, що набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Згідно вказаного рішення боржник ОСОБА_3 мав усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні ними права власності вищезазначеною земельною ділянкою припинивши використовувати вказану земельну ділянку для обслуговування і експлуатації житлового будинку і господарських будівель та споруд, до яких також відноситься і паркан (1,4), який є приватною власністю ОСОБА_3 .

У мотивувальній частині рішення Черкаського районного районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року у справі № 707/1607/17, а саме т. 4 а.с. 113, абзац другий судом зазначено: суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-13/VII від 07.09.2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-016 від 17.03.2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд. Дане рішення суду мотивовано тим, що хоча сторонами не доведено, що на самовільно зайнятій ОСОБА_3 земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявна огорожа, але суд повинен вжити усих заходів для ефективного захисту порушених прав, і враховуючи, що особа, яка самовільно зайняла земельну ділянку повинна за власний кошт привести її у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, суд вбачає недоцільним перекладати даний обов`язок на добросовісних землекористувачів (власників), у зв`язку з чим вимога ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, звільнивши займану частину земельної ділянки, демонтувавши перешкоди і надавши вільний доступ на відновлення меж земельної ділянки, визнати право здійснити демонтаж встановлених перешкод без згоди іншого власника підлягає до часткового задоволення. І саме ОСОБА_3 потрібно звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки, припинити її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, оскільки саме для даних цілей - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка була надана особі.

На думку суду, державним виконавцем не у повній мірі вжито заходи щодо повного виконання рішення суду, державним виконавцем не використано всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення, та посилання на те, що у рішенні суду прямо не вказано на спосіб усунення перешкод ОСОБА_1 у здійсненні нею права власності земельною ділянкою шляхом демонтажу паркану вказує на бездіяльність державного виконавця, оскільки рішення суду чітко передбачає припинення використання земельної ділянки позивачів шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а наявність паркану на земельній ділянці позивачів і охоплюється поняттям використання і експлуатації, у даному випадку - споруди.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене, скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

СкаргуОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. щодо невиконання в примусовому порядку рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28.05.2020 року.

Зобов`язати старшого державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. здійснити необхідні виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження" для виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28.05.2020 року.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя: В. В. Морозов