Ухвала

02 березня 2023 року

м. Київ

справа № 463/4796/17

провадження № 61-83ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року в справі за позовом керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про витребування майна,

встановив:

28 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Заявнику слід було надати суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги, в якій визначитись з колом учасників справи, подати заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень з доказами на підтвердження виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердити його розмір належними доказами та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості майна, витребувати яке просив позивач.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 січня 2023 року заявником надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції, клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, а також квитанцію про доплату судового збору у розмірі 17 852, 14 грн.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заявник зазначає, що копії оскаржуваних судових рішень він отримав лише 14 грудня 2022 року, про що свідчить копія заяви з відміткою суду, хоча копію указаної заяви суду касаційної інстанції не надає. Вказує, що після ознайомлення з матеріалами справи ним з'ясовано факт недотримання апеляційним судом вимог стосовно повідомлення його про розгляд справи, хоча всі інші учасники справи повідомлялись про такий розгляд. Також ОСОБА_1 зазначає, що не отримував копію апеляційної скарги та копію постанови апеляційного суду. Долучає до касаційної скарги копії судових повісток, адресованих учасникам справи, та стверджує, що йому помилково не було надіслано судову повістку, а рішення суду апеляційної інстанції було скеровано за адресою місцезнаходження нежитлових приміщень, хоча він за цією адресою не проживав та не знаходився.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виняток з наведеного загального правила статті 127 ЦПК України викладено в частині третій статті 394 ЦПК України, відповідно до якої незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд критично оцінює доводи заявника стосовно неповідомлення його апеляційним судом про розгляд справи, оскільки серед наданих копій судових повісток є, зокрема, судова повістка на ім'я ОСОБА_1 про виклик його в судове засідання до Львівського апеляційного суду на 03 березня 2020 року на 10 год 00 хв. Більш того, у цій судовій повістці вказана адреса: АДРЕСА_1 , тобто та ж адреса, яку заявник зазначає і у своїй касаційній скарзі.

З огляду на викладене, заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що апеляційним судом у порядку, передбаченому законодавством (станом на час розгляду справи Львівським апеляційним судом), не надсилалась на адресу ОСОБА_1 копія апеляційної скарги, не надано доказів на підтвердження її отримання чи неотримання останнім, а також доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не повідомлявся судом апеляційної інстанції про розгляд справи шляхом надіслання судових повісток про виклик в судові засідання.

Обов'язок подати касаційну скаргу у строк, передбачений статтею 390 ЦПК, покладено саме на учасника справи, а отримання судового рішення пізніше може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження.

Безпідставне поновлення процесуального строку на касаційне оскарження свідчитиме про порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно подати суду заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень з доказами на підтвердження наявності виключних підстав для поновлення такого строку, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, а саме, довідку Львівського апеляційного суду з інформацією стосовно надіслання ОСОБА_1 копії апеляційної скарги у справі № 463/4796/17 та стосовно отримання/неотримання її останнім, а також щодо повідомлення чи неповідомлення ОСОБА_1 про дати та час судових засідань в апеляційному суді, отримання чи неотримання останнім судових повісток про виклик в судові засідання в суді апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Оскільки аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, так як неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна, витребувати яке просив позивач, тому заявнику слід було самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його належними доказами та сплатити його у відповідному розмірі.

Як вказує заявник, судовий збір за подання касаційної скарги у загальному розмірі 18 852, 14 грн був визначений та сплачений ним, виходячи з розміру судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви до суду (9 426, 07 грн).

Предметом спору у справі № 463/4796/17 є витребування нежитлових приміщень загальною площею 4 448, 2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, сплачена позивачем сума судового збору розрахована з ціни позову, яка вочевидь не відповідає вартості спірного нерухомого майна (нежитлові приміщення), витребувати яке просив позивач.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши такий розмір належними доказами (експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості нерухомого майна) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості майна, витребувати яке просив позивач, а також з урахуванням суми судового збору, що вже сплачений заявником.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням виключних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов