Справа № 341/1482/22
Провадження № 22-ц/4808/252/23
Головуючий у 1 інстанції ОСТРОВСЬКА Н. І.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 адвоката Манченко О.В., представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Лотоцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 адвоката Лотоцької Наталії Василівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «СТИЛЬ», треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк О. О., про стягнення коштів спільного майна подружжя та визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Манченко Олени Віталіївни на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області про забезпечення позову, постановлену суддею Островською Н.І. 16 листопада 2022 року у м.Галич Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

02 листопада 2022 року ОСОБА_2 в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3 подала позов про стягнення коштів спільного майна подружжя та визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом.

15 листопада 2022 року від представника ОСОБА_2 адвоката Лотоцької Н.В. надійшла заява про забезпечення позову.

Заявник вказує, що предметом спору по даній справі є визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом у спадковій справі внаслідок невірного поділу спадкового майна нотаріусом, яке призвело до порушення спадкових справ позивачем. Спір є спадкового характеру та стосується грошової частки в господарському товаристві.

Позивачка вважає, що є всі підстави, передбачені ст.150 ЦПК України, для задоволення її заяви про забезпечення позову.

Існує кілька способів унеможливити отримання дружиною померлого справедливої частки у спадковому майні, що у свою чергу призведе до відсутності судових гарантій виконання можливого рішення суду. Тому співмірним та логічно обґрунтованим є накладення заборони саме ТОВ «СТИЛЬ» () на вчинення будь-яких дій на підставі оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину після спадкодавця ОСОБА_4 , оскільки оскаржується саме порядок набуття коштів з статутного фонду цього товариства.

Просить забезпечити позовні вимоги шляхом заборони відділу державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо ТзОВ «СТИЛЬ» на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2021, що зареєстровано у реєстрі під № 1698, виданого на ім`я ОСОБА_1 у спадковій справі № 80/2020, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2022, що зареєстровано у реєстрі під № 2160, виданого на ім`я ОСОБА_2 у спадковій справі № 80/2020, що посвідчені приватним нотаріусом Данилюком О. О. про право на частку у статутному фонді ТзОВ «СТИЛЬ». (а.с.1-2).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2022 року заяву задоволено. Зобов`язано відділ державної реєстрації виконавчого комітету Бурштинської міської ради, що здійснює реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб підприємців і громадських формувань (вул.С.Стрільців,15, м.Бурштин Івано-Франківської область) внести відомості про заборону вчиняти реєстраційні дії щодо ТзОВ «СТИЛЬ» ( ідентифікаційний код юридичної особи: 22187660) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2021, зареєстрованого у реєстрі під № 1698, виданого на ім`я ОСОБА_1 , у спадковій справі № 80/2020, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2022, зареєстрованого у реєстрі під № 2160, виданого на ім`я ОСОБА_1 , у спадковій справі № 80/2020, що посвідчені приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Данилюком О. О. про право на частку у статутному фонді ТзОВ «СТИЛЬ» (а.с.8-9).

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення вимог процесуального права, недоведеність обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, безпідставною, не має зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у даній справі, не містить жодних доказів порушеного права, наявності спору, а також реальної необхідності забезпечення позову конкретним способом, запропонованим позивачем. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд не взяв до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема права та законні інтереси третьої особи ОСОБА_1 .

Вказує, що суд взагалі не пересвідчився чи взагалі має місце спір між сторонами-позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ «Стиль».

Предмет позову стосується спорів щодо прав спільної сумісної власності подружжя:стягнення коштів з товариства; скасування свідоцтва про право на спадщину. Відтак, юридична особа ТОВ «Стиль», з якою позивач не пов`язана а ні з корпоративними, а ні господарськими відносинами не може мати статус відповідача у цій справі.

Вимога про стягнення з відповідача ТОВ «Стиль» грошових коштів є передчасною та необґрунтованою, адже у товариства відсутні будь-які правові підстави для сплати позивачу коштів, спільного майна подружжя, позивач не є учасником товариства, не може мати відношення до перерозподілу часток учасників товариства.

Будь-які вимоги стосовно розподілу, перерозподілу, визнання якихось прав на частку у статутному капіталі товариства є одночасно передчасним, оскільки відсутні правові підстави для захисту так званих прав, що нібито випливають із спільної сумісної власності подружжя, наявність яких позивач жодним чином не обґрунтовує та не доводить.

Тобто, першочергово позивач мала б довести фактичні обставини того, що частка померлого учасника ТОВ «Стиль», створеному у 1995 році, саме в конкретному грошовому розмірі 350 грн була внесена за рахунок спільних коштів подружжя, що уклало шлюб у 2001 році і є спільною власністю позивачки та покійного чоловіка.

Крім того, в даному випадку представник позивачки ОСОБА_3 наділена правом укласти мирову угоду з відповідачем ТОВ «Стиль», а ТОВ «Стиль», до складу учасників якого входить та ж сама ОСОБА_3 , наділено правами визнати позов. Представництво інтересів позивача ОСОБА_3 , що представляє позов до відповідача ТОВ «Стиль» є прямим конфліктом інтересів в розумінні п.8 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Також, позивач не є учасником товариства, а виключно учасники товариства наділені повноваженнями вирішувати питання щодо статутного капіталу, зокрема, формування, збільшення, зменшення, розподілу, відчуження часток. При цьому спори щодо часток учасників в статутному капіталі розглядаються в порядку господарського судочинства.

Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви відмовити (а.с.14-23).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилися представник ТзОВ «СТИЛЬ» та третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк О. О. про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у відсутності інших учасників справ.

В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 адвоката Манченко О.В., представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Лотоцької Н.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання відділу державної реєстрації за місцезнаходженням відповідача, виконавчого комітету Бурштинської міської ради, що здійснює реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб підприємців і громадських формувань, внести відомості про заборону вчиняти реєстраційні дії ТзОВ «СТИЛЬ» на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.149-153 ЦПК України, встановивши, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, тому вжиття такого заходу як забезпечення позову є доцільним і необхідним до ухвалення рішення у даній цивільній справі з метою забезпечення недопущення небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам сторін та може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до положень статті 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Встановлено, що засновник ТОВ «Стиль» ОСОБА_4 , що володів 70% статутного капіталу товариства, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2021 року ОСОБА_1 набув право на спадщину, яка складається з 2/3 частини права на частку в статутному фонді ТОВ «Стиль».

Згідно свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на 1/3 частку у статутному капіталі ТОВ «Стиль».

Представник ОСОБА_2 адвокат Лотоцька Наталія Василівна звернулась з позовом до ТзОВ «СТИЛЬ», треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк О. О. звернулась з наступними позовними вимогами:

визнати грошовий внесок до статутного фонду ТзОВ «СТИЛЬ», внесений ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , розміром 350,0 грн коштами спільної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ;

- стягнути з ТОВ «Стиль» на користь позивача половину від розміру 350 грн вкладу чоловіка до статутного фонду, а саме 175 грн з статутного фонду ТОВ «Стиль».

- визнати недійсним нотаріальне свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.08.2021, що зареєстровано у реєстрі під № 1698, видане на ім`я ОСОБА_2 , у спадковій справі № 80/2020, що посвідчена приватним нотаріусом Данилюком О. О. про право на частку у статутному фонді ТзОВ «СТИЛЬ»;

- визнати недійсним нотаріальне свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.10.2022, що зареєстровано у реєстрі під № 2160, видане на ім`я ОСОБА_2 , у спадковій справі № 80/2020, що посвідчена приватним нотаріусом Данилюком О. О. про право на частку у статутному фонді ТзОВ «СТИЛЬ».

Відповідно до ст.113 ЦК України - господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Господарське товариство є власником, в тому числі майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу (ст.115 ЦК України).

Частка в статутному капіталі - це частка цілого, що належить товариству, яка породжує комплекс корпоративних прав учасника, визначених у ст.167 ГК України та ст.116 ЦК України, зокрема, право на певну кількість голосів при вирішенні питань у найвищому органі товариства, право на певну суму дивідендів та ін.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що такий вид забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій на підставі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом є неспівмірним і не відповідає заявленим позовним вимогам та може перешкоджати діяльності господарського товариства. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Також, в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено переконливих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, обраний вид забезпечення позову, не є співмірним із заявленими позовними вимогами, що в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про необґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову у виді зобов`язання внести відомості про заборону вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ «Стиль» є помилковим та суперечить вимогам закону.

Безпідставними є посилання апелянта на намір відповідача вчинити дії щодо ухилення від виконання рішення суду по даній справі на підставі оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину, оскільки такі доводи апелянта ґрунтуються лише на його припущеннях та не встановлють реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Манченко Олени Віталіївни задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області про забезпечення позову від 16 листопада 2022 року скасувати.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 адвоката Лотоцької Наталії Василівни про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови складено 22 лютого 2023 року.