Справа № 466/9948/21 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/3161/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Назар Х.Б.,

з участю: представника апелянта адвоката Пащука А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пащука А.І. на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 24 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові про знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Шевченківського районного суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові про знесення самочинного будівництва.

25 жовтня 2022 року адвокат Пащук Артем Ігорович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просив суд забезпечити позов шляхом :

- встановлення заборони органу державного архітектурно - будівельного контролю вчиняти дії щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- накласти арешт на житловий будинок, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що належить ОСОБА_2 ;

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь - які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна: житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що належить ОСОБА_2 ;

- накласти арешт на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , площею 0,0318 га, кадастровий номер :05:003:0097;

- заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії із вказаною земельною ділянкою, спрямовані на зміну цільового призначення, її поділ чи об`єднання з іншими земельними ділянками, а також відчуження у будь - який інший спосіб;

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь - які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 0,0318 га, кадастровий номер :05:003:0097, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що на час звернення до суду із даною позовною заявою та на момент написання даного клопотання про забезпечення позову, отримано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за номером ЛВ 21, в якому свідомо вказав завідомо неправдиві дані, а саме вказав, що ним буде проводитись капітальний ремонт одноповерхового житлового будинку на АДРЕСА_1 , проте насправді ним проводиться нове будівництво житлового будинку. Жодних дозвільних документів на нове будівництво відповідач немає. Будівництво проводиться із порушенням ДБН та СНІП, в тому числі із порушенням пожежних норм, у відповідача немає проекту на нове будівництво. Окрім цього, ДАБК у м.Львові звернулося у Львівський окружний адміністративний суд з позовом про припинення права на виконання підготовчих та будівельних робіт.

Звертає увагу на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав позивача на поновлення порушених прав, тому необхідно накласти арешт.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 24 листопада 2022 року у задоволенні заяви адвоката Пащука Артема Ігоровича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові про знесення самочинного будівництва відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Пащук А.І.

З ухвалою суду не погоджується.

Зазначає, що підставою подання заяви про забезпечення позову є те, що відповідачем, як власником земельної ділянки та будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 проводяться будівельні роботи по знесенню старого будинку та будівництву нового будинку, без отримання необхідних дозвільних документів для проведення даного виду будівельних робіт.

Як вбачається із документів доданих до матеріалів позовної заяви на підтвердження обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_2 , на час звернення до суду із даною позовною заявою та на момент написання даного клопотання про забезпечення позову, отримано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за номером ЛВ 21, в якому свідомо вказав завідомо неправдиві дані, а саме вказав, що ним буде проводитись капітальний ремонт одноповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 , проте насправді ним проводиться нове будівництво житлового будинку із знесенням попередньої будівлі.

Вказує, що з метою забезпечення реального виконання рішення у цій справі та задля ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача необхідно накласти арешт на житловий будинок по АДРЕСА_1 з метою неможливості його перепродажу або реєстрації декларації про готовність будинку до експлуатації до вирішення судових справ в суді та до виконання приписів інспекції ДАБК у м.Львові.

Просить суд скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити заяву про забезпечення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта адвоката Пащука А.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав, що позивач не надала доказів, які свідчать про те, що виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, в разі задоволення позову буде ускладненим чи неможливим, що вимагає забезпечення позову та не надано доказів, які дають підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові про знесення самочинного будівництва.

25 жовтня 2022 року адвокат Пащук Артем Ігорович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просив суд забезпечити позов шляхом :

- встановлення заборони органу державного архітектурно - будівельного контролю вчиняти дії щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- накласти арешт на житловий будинок, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що належить ОСОБА_2 ;

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь - які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна: житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що належить ОСОБА_2 ;

- накласти арешт на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , площею 0,0318 га, кадастровий номер :05:003:0097;

- заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії із вказаною земельною ділянкою, спрямовані на зміну цільового призначення, її поділ чи об`єднання з іншими земельними ділянками, а також відчуження у будь - який інший спосіб;

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь - які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 0,0318 га, кадастровий номер :05:003:0097, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що "…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу".

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту не завдає шкоди сторонам, оскільки накладення арешту на нерухоме майно тимчасово перешкоджає відчуженню такого майна. Проте це майно залишається у повному віданні та користуванні власника, та у разі відмови у позові види забезпечення позову скасовуються. У разі ж задоволення позову при повному виконанні рішення суду такі заходи забезпечення позову також скасовуються.

Як встановлено судом, ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 31 грудня 2021 року заяву адвоката Пащук Артема Ігоровича про забезпечення позову було задоволено. З метою забезпечення позову заборонено ОСОБА_2 та третім особам виконувати будівельні роботи на будівництві індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Проте, незважаючи на наявний арешт, відповідач продовжив будівельні роботи.

Із матеріалів заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та побоювання заявника, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не спростовані.

Конституційний Суд України у п.9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи, що предметом позову є знесення самочинного будівництва, колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом заборони органу державного архітектурно - будівельного контролю вчиняти дії щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт будівництва, накладення арешту на житловий будинок, заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь - які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна є достатніми та співмірними заходами забезпечення позову, та ефективним способом запобігання можливому невиконанню чи ускладненому виконанню рішення суду в майбутньому.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту не завдає шкоди сторонам, оскільки накладення арешту на нерухоме майно тимчасово перешкоджає відчуженню такого майна. Проте це майно залишається у повному віданні та користуванні власника, та у разі відмови у позові види забезпечення позову скасовуються. У разі ж задоволення позову при повному виконанні рішення суду такі заходи забезпечення позову також скасовуються.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пащука А.І. задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 24 листопада 2022 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пащука А.І. про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити органу державного архітектурно - будівельного контролю вчиняти дії щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкт будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Накласти арешт на житловий будинок, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що належить ОСОБА_2 ;

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав, проводити будь - які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна: житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, що належить ОСОБА_2 ;

В решті вимог заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 березня 2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.