Справа № 466/9239/22
Провадження № 2/466/706/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Зими І.Є.

секретаря с/з Колодій Я.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

у с т а н о в и в :

17.11.2022 Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї 9 974,88 грн. та судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до законів України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення".

ОСОБА_2 15.03.2022р. звернулась до позивача в пошуках роботи і цього ж дня їй було надано статус безробітної, відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі поданої заяви. За час перебування на обліку у центрі зайнятості, ОСОБА_2 отримала допомогу по безробіттю з 15.03.2022р. по 19.05.2022р. , загальною сумою 9 974,88 грн.

Між тим, позивачем з`ясовано, що відповідачка перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 з 09.02.2022р. по 16.03.2022р. Тобто на момент отримання статусу безробітної та призначення відповідної допомоги, ОСОБА_2 відносилась до зайнятого населення, оскільки була звільнена з попередньої роботи лише 16.03.2022р.

Таким чином, в результаті не повідомлення відповідачем спеціалістів центру зайнятості під час реєстрації у центрі 15.03.2022р. про те, що вона відноситься до зайнятого населення, остання незаконно набула статус безробітної, а відтак незаконно отримувала допомогу по безробіттю у вказаному вище розмірі.

Львівським міським центром зайнятості 30.09.2022р. скеровано ОСОБА_2 повідомлення з вимогою про відшкодування вищевказаних коштів в сумі 9 974,88 грн., яка залишена без розгляду та задоволення.

За таких обставин, змушене звернутись до суду.

Представник позивача Львівського міського центру зайнятості Савка В.С. в судовому засіданні позов підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов фактично визнала. Проте пояснила, що на момент звернення до відповідача із заявою про отримання допомоги по безробіттю, вона була впевнена, що уже офіційно звільнена з попередньої роботи у ФОП ОСОБА_3 , жодних застережень з приводу цього у неї не виникало. Адже вона написала заяву про звільнення 14.03.2022р. і думала, що цього ж числа видано наказ про звільнення, а не 16.03.2022р. Також їй незрозуміло, з яких підстав їй надходили виплати від відповідача уже тоді, коли центру зайнятості стало відомо про даний факт. Вказала, що у разі розстрочки суми позову, буде частинами погашати виплату.

Заслухавши представника позивача, відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 15.03.2022р. звернулась із заявою до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи та цього ж дня набула статусу безробітного відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення».

У своїй заяві (а.с. 12) остання підтвердила, що через відсутність роботи, не має заробітку або інших, передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

За час перебування на обліку, ОСОБА_2 отримувала у центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю, загальною сумою 9 974,88 грн за період часу з 15.03.2022р. по 19.05.2025р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Між тим, згідно інформації, отриманої Львівським міським центром зайнятості від ДФС, ПФУ, згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ОСОБА_2 , на момент звернення із заявою про отримання допомоги по безробіттю, перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 .

Вказане стверджується наказами про прийняття на роботу від 08.02.2022р №2-к/лк, працевлаштування з 09.02.2022р. з оплатою праці згідно штатного розкладу, а також про звільнення з роботи від 16.03.2022р. №3-к/лк, згідно якого ОСОБА_2 звільнена з 16.03.2022р. за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, відповідач на момент отримання статусу безробітної особи та призначення допомоги по безробіттю, відносилась до зайнятого населення, так як перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 та звільнена лише 16.03.2022р.

Відповідно до ч.2 п.2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993р. №58. День звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем.

Як встановлено судом, станом на день надання статусу безробітної ОСОБА_2 ,, 15.03.2022 року Львівський міський центр зайнятості не володів інформацією про трудові відносини останньої із ФОП ОСОБА_3 . Вказана інформація була отримана лише за результатами верифікації - ПФУ про період зайнятості особи.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Однак, ОСОБА_2 було подані недостовірні відомості, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітної та призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, що призвело до неправомірного прийняття рішення про надання статусу безробітної з 15.03.2022р.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, шо реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Пунктом 8 ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не повідомила спеціалістів центру зайнятості під час реєстрації 15.03.2022р. про те, що вона відноситься до зайнятого населення, остання незаконно набула статус безробітної, а відтак незаконно отримала допомогу по безробіттю, загальною сумою 9 974,88 грн. за період часу з 15.03.2022р. по 19.05.2022р.

Пунктом 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено: «сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг».

30.09.2022р. Львівським міським центром зайнятості скеровано відповідачу повідомлення з вимогою про повернення незаконно набутих коштів, яке залишене без задоволення.

За таких обставин, виходячи із встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставним та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню 2 481,00 грн. судового збору в користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 82, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського центру зайнятості кошти в сумі 9 974,88 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 88 копійок на рахунок UA0706219, одержувач: Львівський міський центр зайнятості, банк: Держказначейська служба України, , МФО 820172, КЕКВ 2710 - повернення допомоги з безробіття від ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського центру зайнятості судовий збір в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівський міський центр зайнятості, м. Львів, вул. Кн. Ольги, 122 ЄДРОПОУ - 25555035.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 лютого 2023 року.

Суддя І. Є. Зима