Справа № 442/443/23
Провадження № 4-с/442/6/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світлани Тадеївни, за участю сторін виконавчого провадження ОСОБА_2 ,

з участю секретаря судового засідання Федишина Б.І.,

скаржниці ОСОБА_1 ,

державного виконавця Кушнір С.Т.,

в с т а н о в и в:

26.01.2023 ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернулася до суду з даною скаргою, в якій оскаржує дії заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світлани Тадеївни щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 16.01.2023 у виконавчому провадженні №25780960, скасування такого розрахунку та зобов`язання державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження ЗВП 65188076, яке включає 22 виконавчих провадження, в тому числі і виконавче провадження ВП 25780960 по примусовому виконанню виконавчого листа ВЛ № 2-123/09, виданого 23.10.2009, згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 16.09.2009, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.10.2009 і до досягнення ним повноліття.

11.04.2011 була винесена постанова про відкриття ВП 25780960.

29.01.2019 державним виконавцем в особі заступника начальника Стрийського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Мацюпи А. складено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 07.10.2007 по 06.10.2009, згідно якого сума заборгованості становить 4521,88 євро та 3606,88 грн.

15.12.2017 державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Ільницькою О.І. складено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 07.10.2009 по 01.12.2017, згідно якого сума заборгованості становить 8941,33 євро та 248,45 грн.

08.02.2021 державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВСГТУЮ у Львівській області Харів Х.І. складено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період 01.12.2017- 22.06.2018 в сумі 3185, 06 євро.

16.01.2023на електронну адресу скаржник отримала розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 16.01.2023, здійснений заступником начальникаДрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Кушнір С.Т. станом на 01.01.2023, з яким вона не згідна.

В розрахунку вказано, що в червні 2021 року їй було перераховано 1959,00 грн. кошти від реалізації + 2454,25 грн., а всього 4401,08 грн., що не відповідає дійсності. В матеріалах ВП 25780960 наявні розпорядження про перерахунок на банківський рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ«Приватбанк» коштів у сумі лише 2454,25 грн. Це також підтверджується випискою по банківському рахунку в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 , на який від ДВС поступили кошти у сумі лише 2454,25 грн., що спростовує перерахунок коштів у розмірі 4401,08 грн.

Також вказує, що в розрахунку вказано, що заборгованість у боржника зі сплати аліментів станом на 01.01.2023 становить 12126,39 евро та 123526,47 грн., що не відповідає дійсності.

18 вересня 2019 року по справі № 522/4045/13-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив: «оскільки відповідач отримував заробітну плату з валюті, той й заборгованість по аліментам належить стягнути саме в тій валюті, в якій була виплачена заробітна плата». Разом з тим, зазначені вимоги державним виконавцем не дотримані, перерахунку на дату зарахування платежу в національній грошовій одиниці у валюту, в якій боржник отримував зарплату, відділом ДВС не було проведено.

Зазначає, що до складу зведеного виконавчого провадження 65188076 входить також ВП 61698021 - по примусовому виконанню виконавчого листа ВЛ 442/2224/19, виданого 25.03.2020, стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 8941,33 євро та 248,45 грн. за період 07.10.2007-01.12.2017, згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 06.02.2020, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05.08.2020 року.

23.04.2021після утворення зведеного виконавчого провадження, до якого приєднане провадження про стягнення аліментів на неповнолітнього, державним виконавцем створено платіжну вимогу № НОМЕР_3 до АБ "Укргазбанк" про списання коштів з рахунку боржника НОМЕР_4 .

Кошти з АТ «Укргазбанк» поступили на депозитний рахунок ДВС - уже після створення ЗВП 65188076, та мали бути перераховані у ВП 25780960 для погашення заборгованості по аліментах на утримання неповнолітнього у відповідності до ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження», у зведеному виконавчому провадженні існує певна черговість списання коштів, а саме: у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів.

27.04.2021кошти, які надійшли з арештованого рахунку боржника в АТ«Укргазбанк» у сумі 13111,7 грн., були перераховані на її банківський рахунок в АТ «Альфа-Банк» згідно розпорядження від 27.04.2020.

В подальшому ці кошти безпідставно були враховані не у ВП 25780960 - про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, а для погашення заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату аліментів у ВП 61698021, що суперечить ст.46 ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі вище викладеного, вважає, що розрахунок заборгованості від 16.01.2023 здійснений з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала, просить її задоволити.

Державний виконавець заперечила з приводу задоволення скарги з підстав, які виклала письмово. Не заперечила, що дійсно, державним виконавцем Федурком Н.В. суму 1959 грн., як кошти від реалізації, зараховано в рахунок погашення заборгованості по аліментах за червень 2021 по АСВП №25780960 помилково і таку суму нею в подальшому виключено з розрахунку. В іншій частині скарги, зокрема, щодо порушення черговості зарахування платежів та переведення стягнутих коштів у євро заперечила, вказавши, що розмір заборгованості по аліментах по АСПВ №25780960 станом на 01.01.2023 обчислено відповідно до закону, в межах повноважень на підставі наявних підтверджуючих документів та чинних розрахунків.

Боржник ОСОБА_2 на розгляд скарги не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду зазначеної скарги. Його неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає судовому розгляду.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до постанови Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, Законом України «Про виконавче провадження» із змінами та доповненнями, положеннями ЦПК України.

За ч. 3 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України відповідно до ст. 195 СК України.

Згідно із ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження ЗВП 65188076, об`єднане 16.04.2021 про стягнення боргу з ОСОБА_2 , до складу якого входить 21 виконавче провадження, в т.ч. АСВП№ 61698021 щодо виконання виконавчого листа № 442/2224/19 виданого 25.03.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 8 941, 33 євро та 248,45 грн., по якому старшим державним виконавцем Федурко Н.В. 01.04.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки, боржник у добровільному порядку заборгованість по виконавчому провадженню не погашав, державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснювались заходи примусового виконання.

Як встановлено і не заперечується скаржником, державними виконавцями неодноразово здійснювалися перерахунки заборгованості зі сплати аліментів.

Скаржниця оскаржує дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 16.01.2023 у виконавчому провадженні №25780960 станом на 01.01.2023.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 16.01.2023, в такому зазначено, що згідно розрахунку заборгованості від 29.01.2018 за період з 07.10.2007 по 06.10.2009 борг становить 4521,88 евро та 3606,88 грн.; згідно розрахунку заборгованості від 15.12.2017 за період з 06.10.2009 по 30.11.2017 борг становить 8941,33 євро та 248,45 грн.; згідно розрахунку заборгованості від 08.02.2021 за період 01.12.2017- 30.09.2020 борг становить 3185, 06 євро. Станом на 01.01.2023 заборгованість у боржника зі сплати аліментів становить 12126,39 євро та 123526,47 грн.

Як зазначає у своєму запереченні на скаргу державний виконавець і вказане не спростовано скаржницею, в рамках зазначеного вище виконавчого провадження АСВП№ 61698021 щодо виконання виконавчого листа № 442/2224/19 виданого 25.03.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 8941,33 євро та 248,45 грн., 15.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортного засобу - автомобіля АЗЛК - 407, 1958 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який значився зареєстрованим за боржником.

04.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку з метою виявлення відкритих картрахунків, скеровано у 14 банківських установ та 2 банки-учасники електронного документообігу.

Згідно отриманих відповідей, на ім"я боржника наявні відкриті картрахунки у АБ «Укргазбанк» та AT КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 04.11.2020 у справі №442/2214/19 задоволено подання старшого державного виконавця відділу ДВС Федурко Н.В., надано дозвіл на примусове проникнення до будинку під АДРЕСА_1 з метою огляду, опису та накладення арешту на виявлене майно ОСОБА_2

24.12.2020 та 28.01.2021 державним виконавцем, в присутності залучених працівників поліції, проведено опис та арешт рухомого майна (меблі та предмети домашнього вжитку).

19.04.2021 ДП «СЕТАМ» у формі електронного документообігу скеровано заяви з відповідними пакетами документів для передачі на реалізацію арештованого рухомого майна ОСОБА_2

18.11.2020 Стрийським міськрайонним відділом ДВС ЗМУМЮ (м. Львів), у якого перебувало на виконанні, передано до Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ЗМУМЮ (м. Львів), виконавче провадження АСВП № 25780960 з виконання виконавчого Листа Дрогобицького міськрайонного суду № 2-123/09 від 23.10.2009, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2009 року і до досягнення ним повноліття, яке прийнято державним виконавцем Харів М.І., у якої перебували на виконанні інші виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2

16.04.2021 виконавчі провадження об`єднано у зведене виконавче провадження №65188076 та передано для подальшого виконання старшому державному виконавцю Федурко Н.В.

19.04.2021 до зведеного виконавчого провадження приєднано АСВП № 25780960.

Згідно відповіді АБ «Укргазбанк» від 07.04.2021, залишок коштів на арештованому рахунку ОСОБА_2 становив суму 12347,11 грн. і арешт на кошти накладено по 5-ти постановах державного виконавця, в тому числі від 10.03.2021, 19.03.2021, 30.03.2021 та 04.09.2020 по ВП №61698021.

Відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Інструкції Про безготівкові розрахунки у національній валюті, списання коштів з арештованих рахунків боржника здійснюється в порядку календарного надходження постанов про арешт коштів боржника.

22.06.2018 закінчився встановлений строк для стягнення аліментів згідно виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду №2-123/09 від 23.10.2009 - у зв`язку з досягненням дитиною повноліття, проте станом на 22.06.2018 наявна заборгованість по аліментах.

23.04.2021 на підставі платіжної вимоги №61698021 з арештованого рахунку боржника в АБ «Укргазбанк» проведено списання коштів в сумі 13111,70 грн.

З отриманих коштів перераховано на користь ОСОБА_1 по АСВП №61698021 на виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду №442/2224/19 від 25.03.2020 кошти в сумі 11857,00 грн.

Як зазначає скаржниця, 27.04.2021 кошти, які надійшли з арештованого рахунку боржника в АТ «Укргазбанк» у сумі 13111,7 грн., були перераховані на її банківський рахунок в АТ «Альфа-Банк» згідно розпорядження від 27.04.2021. Проте, в подальшому ці кошти безпідставно були враховані не у ВП 25780960 - про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, а для погашення заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату аліментів у ВП 61698021, що, на думку скаржниці, суперечить ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, зазначені доводи не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.п. 9,10 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

За таких обставин, стягнення заборгованості по аліментах в межах АСВП № 25780960 проводиться в загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд доходить до висновку, що дії державного виконавця щодо розподілу коштів здійснено з дотриманням вимог статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» .

Разом з тим, як зазначає скаржниця та не заперечує державний виконавець, на електронних торгах, які відбулися 30.04.2021, 27.05.2021, 28.05.2021 та 04.06.2021 реалізовано частину арештованого майна. Нереалізоване тричі на електронних торгах майно запропоновано залишити за собою ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням.

Як встановлено в судовому засіданні, державним виконавцем Федурко Н.В. в розрахунку заборгованості вказувалось, що по АСВП №25780960 в червні 2021 року скаржниці було перераховано 1959,00 грн. кошти від реалізації + 2454,25 грн., а всього 4401,08 грн., що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 було перераховано кошти у сумі лише 2454,25 грн., проти чого не заперечила державний виконавець в ході судового розгляду і вказала, що такі порушення були допущені не нею і коли вона це виявила, отримавши скаргу ОСОБА_1 , то виключила вказану суду з розрахунку заборгованості станом на 01.02.2023, оскільки нереалізоване майно забажав залишити за собою боржник і сплатив у липні 2021 року їй за це кошти в сумі 3918 грн., що відображено в розрахунку заборгованості.

При таких обставинах дії державного виконавця Кушнір С.Т. в зазначеній частині не можна вважати неправомірними, проте, вказану суму 1959,00 грн. як кошти від реалізації необхідно виключити з розрахунку заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по АСВП №25780960, складеного 29.01.2018 заступником начальника Стрийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області, загальна заборгованість зі сплати аліментів за жовтень-грудень 2007 року, січень-грудень 2008 року та січень-жовтень 2009 року по 07.10.2009 - становить 4521,88 євро, що станом на 14.01.2019 еквівалентно 146825,40 грн. та 3606,88 грн.

Як встановлено, даний розрахунок заборгованості по аліментах чинний і стягувачем не оскаржувався.

Як зазначено вище, 22.06.2018 закінчився встановлений строк для стягнення аліментів згідно виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду №2-123/09 від 23.10.2009 - у зв`язку з досягненням дитиною повноліття.

Проте, як вбачається з довідки про наявність заборгованості від 18.05.2021 (а.с. 48), згідно з матеріалами виконавчого провадження №25780960 за період з 07.10.2007 по 22.06.2018 наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 4521,88 євро та 3606,88 грн., 8941,33 євро та 248,45 грн., 3185,06 грн.

Як зазначає у своєму запереченні державний виконавець, згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник ОСОБА_2 отримує пенсію.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон від 15.03.2022 № 2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни російської федерації).

Отже, з цього часу, усі стягнення, які проводяться з боржника, повинні бути здійснені лише в рамках виконавчого провадження щодо стягнення аліментів (заборгованості по аліментах).

30.03.2022 по АСВП №25780960 винесено постанову про звернення стягнення на доходи (пенсію) ОСОБА_2 із зазначенням заборгованості в національній валюті без зазначення її еквіваленту в євро, що є неправомірним, так як у Постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 522/4045/13-ц: вказано про те, що «оскільки відповідач отримував заробітну плату у валюті, той й заборгованість по аліментам належить стягнути саме в тій валюті, в якій була виплачена заробітна плата».

Разом з тим, зазначені вимоги державним виконавцем не дотримані, перерахунку на дату зарахування платежу в національній грошовій одиниці у валюту, в якій боржник отримував зарплату, відділом ДВС не було проведено.

Отже, суд вважає обґрунтованими доводи скаржниці щодо неправомірного зазначення в розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.01.2023 в сумі 12126,39 евро та 123526,47 грн. та нездійснення перерахунку на дату зарахування платежу в національній грошовій одиниці у валюту, в якій боржник отримував зарплату, оскільки, як зазначено вище, заборгованість перед ОСОБА_1 була визначена, виходячи з валюти, в якій боржник отримував заробітну плату євро, саме в євро державним виконавцем відображався розмір такої заборгованості (зокрема, в довідці від 18.05.2021, від 24.12.2020, а також і в оскаржуваному розрахунку).

Таким чином, суд доходить до висновку, що розмір заборгованості по аліментах по АСВП № №25780960 станом на 01.01.2023 не в повній мірі обчислено державним виконавцем відповідно до закону, в межах повноважень на підставі наявних підтверджуючих документів та чинних розрахунків. А відтак, такі дії необхідно визнати неправомірним, скасувати такий розрахунок і зобов`язати державного виконавця скласти новий розрахунок заборгованості з урахуванням встановлених обставина та відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу задоволити частково.

Визнати частково неправомірними дії державного виконавця заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 16.01.2023 у виконавчому провадженні №25780960, скасувавши такий розрахунок та зобов`язавши державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №25780960 відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В задоволенні решти скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 22.02.2023.

Головуюча-суддя Р.І. Курус