Справа № 466/8334/21 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/1761/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2022 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення

В обґрунтування позовних вимог покликались на те, що з 01 липня 2014 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води відповідачам. Відповідачі кошти за отримані послуги не сплачують, що є порушенням Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Вказували, що за період з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2020 року сума заборгованості відповідачів за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить: заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 9489,74 грн., інфляційні втрати в розмірі 145,99 грн., 3% річних в розмірі 207,83 грн.

12 січня 2021 року Шевченківський районний суду м. Львова постановив ухвалу про скасування судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості та роз`яснив ЛМКП «Львівтеплоенерго» його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

У добровільному порядку спір між сторонами не врегульовано. У зв`язку із вищенаведеним представник позивача змушений звернутися до суду з даним позовом.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2020 року за послуги з централізованого опалення у розмірі 9489,74 грн., інфляційні втрати в розмірі 145,99 грн., 3% річних в розмірі 207,83 грн., які перерахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в Львівське АТ «Ощадбанк», МФО 325796, та 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2022 року позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості - задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 в користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1 заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 9489 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн., 74 коп., інфляційні втрати в розмірі 145 (сто сорок п`ять) грн., 99 коп.., 3% річних в розмірі 207 (двісті сім) грн., 83 коп., які перерахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в Львівське АТ «Ощадбанк», МФО 325796, .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 в користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1 сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн., 00 коп., які перерахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в Львівське АТ «Ощадбанк», МФО 325796, .

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції помилково вважав, що позивач правомірно нарахував відповідачам борг за опалення за лютий 2019 року , оскільки таке нарахування боргу було проведена відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 "Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення». Однак, відповідно до п.3 преамбули наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №315 від 22 листопада 2018р., що є нормою прямої дії, Наказ №359 від 31 жовтня 2006р. втратив чинність.

Також вказує, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачі вказували, що прилад обліку теплової енергії, що належить відповідачам та встановлений у квартирі АДРЕСА_2 , пройшов чергову метрологічну повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 31 серпня 2018р. №35/18-7230.

Крім цього, на думку скаржника, покази будинкового засобу обліку, зняті 28 лютого 2019 р., були зняті з порушення норм чинного законодавства і не можуть братися до уваги при розгляді даної справи.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення. Яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16 лютого 2023 року, є дата складення повного судового рішення 23 лютого 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №117 від 20 жовтня 2020 року, виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго», у якій також зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4 .

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунків, наданих ЛМКП "Львівтеплоенерго", заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення за період з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2020 року становить суму у розмірі 9489,74,18 грн., інфляційні втрати в розмірі 145,99 грн., 3% річних в розмірі 207,83 грн.

16 грудня 2020 року Шевченківським районним судом м. Львова у справі №466/10069/20 видано судовий наказ за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період з 01 лютого 2019 по 30 вересня 2020 року заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 9489,74 грн., інфляційні втрати у розмірі 145,99 коп., 3 % річних у розмірі 207,83 коп. та 210 грн. 20 коп. судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2021 року вищезгаданий судовий наказ Шевченківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2020 року за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період з 01 лютого 2019 по 30 вересня 2020 року заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 9489,74 грн., інфляційні втрати у розмірі 145,99 коп., 3 % річних у розмірі 207,83 коп. та 210 грн. 20 коп. судового збору - скасовано. Роз`яснено ЛМКП «Львівтеплоенерго» його право звернутися з вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 7 та п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а обов`язком виконавця є готування та укладання із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідності за дотриманням умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1.1 договору приєднання предметом договору є те, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_3 обладнаний вузлом обліку теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання.

Житловий будинок АДРЕСА_3 з горизонтальною розводкою внутрібудинкової системи опалення, що дає можливість споживачам встановити у своїх квартирах квартирні прилади обліку теплової енергії.

Розрахунок кількості та вартості послуги з централізованого опалення мешканцям житлового будинку АДРЕСА_3 проводиться відповідно до вимог Постанови КМУ від 21 липня 2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Наказу Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГУ від 31.10.2006 №359 «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення».

Сходові клітки у будинку по АДРЕСА_3 від`єднані від загально будинкової системи опалення. У вартість опалення місць загального користування входять втрати у внутрібудинкових розподільчих мережах системи опалення.

Розподіл теплової енергії, облікованої вузлом обліку між об`єктами теплопостачання проводиться пропорційно до максимального теплового навантаження на об`єкти, зазначеного в опитувальному листі споживача теплової енергії по будинку АДРЕСА_3 , який виготовлено ліцензованою проектною організацією.

Кількість теплової енергії на опалення МЗК, з урахуванням втрат в розподільчих внутрібудинкових мережах систем опалення визначаються відповідно до Наказу Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГУ від 31.10.2006 №359 «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення»

Згідно п. 2.1.3 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГУ від 31.10.2006 №359 «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої наопалення МЗК, але передбачено теплолічильники в кожного споживача та загальнобудинковий комерційний облік теплоти, кількість теплової енергії на опалення МЗК з урахуванням втрат розподільчими внутрішньобудинковими трубопроводами опалення визначається як різниця між кількістю еплової енергії та опалення будинку та загальною кількістю теплової енергії на опалення всіх інших приміщень.

Qмзк = Qзаг. - SQi, де

Qзаг.- загальні витрати теплової енергії за місяць згідно показів загально будинкового приладу обліку з урахуванням втрат у внутрішньобудикових мережах, Гкал;

SQі витрати теплової енергії на опалення і того споживача.

Відповідно до 2.1.4. вказаного Наказу, у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів облікутеплової енергії на МЗК, загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК визначається за формулою:

Q мзк = SQ кмзк + Q втр, де SQ кмзк кількість теплової енергії на опалення окремого К-того приміщення МЗК, Гкал;

Q втр втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи та гарячого водопостачання, Гкал.

За вказаних обставин, у випадку 100% оснащеності квартир квартирними приладами обліку, розрахунок втрат проводиться за формулою, зазначеною у п. 2.1.3. Наказу №359 від 31 жовтня 2006 року.

У випадку часткового оснащення квартир будинку квартирними приладами обліку теплової енергії (коли наявні квартири, у яких не встановлено квартирного вузла обліку або лічильник не пройшов чергової метрологічної повірки, або поламаний), розрахунок проводиться за формулою, зазначеною у п. 2.1.4. Наказу №359.

Оскільки, за адресою: АДРЕСА_1 квартирний засіб обліку не пройшов чергової метрологічної повірки у визначений термін, тому до лютого 2019 розрахунок кількості теплової енергії, спожитої на опалення кв. АДРЕСА_4 проводився по середніх показах вказаного лічильника за попередній опалювальний сезон із врахуванням фактичної температури зовнішнього повітря у розрахунковий період. В подальшому до лютого 2019 усі квартири будинку були оснащені квартирними засобами обліку теплової енергії, в тому числі квартира АДРЕСА_2 , відповідно до лютого 2019 у будинку був 100 % квартирний облік теплової енергії.

Нарахування за опалення місць загального користування у грудні 2018, січні 2019 проводилося згідно п. 2.1.3. Наказу №359 від 31 жовтня 2006 року ««Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення».

У лютому 2019 квартирний лічильник тепла у квартирі АДРЕСА_2 було знято з комерційного обліку ЛМКП «Львівтеплоенерго», окрім того, квартирний лічильник у квартирі АДРЕСА_5 було знято з комерційного обліку у зв`язку із відсутністю чергової метрологічної повірки, відповідно оснащення квартир квартирними приладами обліку теплової енергії часткове. Нарахування за опалення місць загального користування у лютому 2019 проводилося згідно п. 2.1.4. Наказу №359 від 31 жовтня 2006 року.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав правильним механізм розрахунку вартості послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» з централізованого опалення, в тому числі опалення місць загального користування, за адресою: АДРЕСА_1 за грудень 2018 та січень лютий 2019, який проводився згідно Наказу №359 від 31 жовтня 2006 року «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», наявний в матеріалах справи, який не спростований у судовому засіданні відповідачем, внаслідок чого і виникла заборгованість у розмірі 9489,74 грн.

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у квартирі АДРЕСА_4 за період з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2020 року утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 9489,74 грн., що підтверджується відповідним розрахунком за надані послуги.

Згідно наданого розрахунку за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 лютого 2019 року по 31 липня 2020 року, інфляційні втрати склали 145,99 грн., а 3% річних відповідно склали 207,83 грн.

Всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення, а тому зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник повинен сплатити позивачу на його вимогу інфляційні втрати та 3% річних.

Крім того, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного) (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України).

Враховуючи те, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом 08 вересня 2021 року, з розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення видно, що відповідач протягом 2018-2021 років періодично сплачував за надані послуги, чим фактично визнавав борг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подана відповідачем заява про застосування позовної давності не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, а тому з відповідачів необхідно стягнути заборгованість в межах трирічного строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що судом першої інстанції помилково застосовано Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», який 31 жовтня 2006 року втратив чинність не заслуговують на увагу, виходячи із наступного.

Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України відповідно до ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.8 Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України прийнято наказ від 22 листопада 2018 року №315, яким затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (Методика № 315).

Ця методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів (п. 1 Методики № 315).

Відповідно до Закону України від 24 червня 2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) мешканці багатоквартирних будинків-споживачі отримають комунальні послуги: з централізованого опалення; з централізованого постачання гарячої води; з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Закон України від 09 листопада 2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (дачі - Закон № 2189-V1II) введений в дію у повному обсязі з 01 травня 2019 року. З цієї дати визнано такими, що втратив чинність Закон № 1875-IV.

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, на виконання яких розроблена та затверджена Методика № 315, комунальними послугами є, зокрема, послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення.

Підприємства тепло-, водопостачання та водовідведення надавали комунальні послуги та нараховували плату за них відповідно до вимог Закону № 1875-IV та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Відповідно до вимог п. З Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189-VIII договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону№ 2189-VIII, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Отже, у лютому 2019 з відповідачами залишався чинним та продовжував діяти договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, який був укладений до введення в дію Закону № 2189-VIII, а тому до вказаного договору не передбачено можливості застосування виконавцем послуг Методики №315.

Натомість, договори про надання комунальних послуг, що були укладені до 01 травня 2019 року, передбачають застосування положень Правил № 630 та Наказу № 359.

Роз`яснення щодо застосування Методики № 315 розміщені на офіційному сайті Міністерства розвитку громад та територій України.

На виконання положень Закону № 2189-VIII нові договори зі споживачами укладені 01 грудня 2021 року згідно з типовою формою, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року №1022.1 тільки з цього часу застосовується Методики № 315.

Отже, при нарахуванні за лютому 2019 року був чинним договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що передбачає застосування положень Правил № 630 та Наказу № 359.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд не врахував, що відповідачі вказували, що прилад обліку теплової енергії пройшов чергову метрологічну повірку також не спростовують висновків суду першої інстанції, виходячи із наступних обставин.

Встановлено, що 24 травня 2018 року на адресу ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 рекомендованим листом було скеровано повідомлення про необхідність проведення чергової державної метрологічної повірки.

У відповідності до вимог п. 15 № 630, повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує послуги з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

23 серпня 2018 року представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» було складено акт експлуатаційної перевірки про зняття вказаного квартирного приладу обліку теплової енергії з комерційного обліку для проведення чергової державної метрологічної повірки. Згідно з актом після проведення чергової державної метрологічної повірки споживач повинен викликати листом представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» для опломбування та постановки на комерційний облік теплового лічильника у квартирі та надати копію свідоцтва про проведення чергової державної метрологічної повірки приладу обліку. Відповідних документів на адресу ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надходило, хоча з початку опалювального сезону 2018-2019р.р. на дошках оголошень житлового будинку надавався перелік квартир, прилади обліку яких не пройшли чергової державної метрологічної повірку, а до квитанцій про оплату за жовтень 2018 року додатково були прикріплені повідомлення про необхідність проведення повірки.

З жовтня 2018 року до лютого 2019 року розрахунок кількості теплової енергії на потреби опалення кв. АДРЕСА_4 проводився по середніх показах квартирного приладу обліку тепла за попередній опалювальний сезон із врахуванням фактичної кількості діб споживання теплової енергії та фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду.

Отже, згідно з актом від 23 серпня 2018 року експлуатаційної перевірки квартирний прилад обліку теплової енергії знято з комерційного обліку для проведення чергової державної метрологічної повірки і до 28 лютого 2019 відповідачі не зверталися до позивача про опломбування та постановку на комерційний облік теплового лічильника та не надавали свідоцтво про проведення повірки. А тому у лютому 2019 року квартира вважалась такою, що не обладнана квартирним приладом обліку теплової енергії, нарахування проведено згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії відповідно до п.12 Постанови №630.

ОСОБА_1 звернувся до ЛМКП «Львівтеплоенерго» з заявою від 28 лютого 2019 року, до якої долучив свідоцтво про повірку законддавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35/18-7230 від 31 серпня 2018 року. На підставі цієї заяви 01 березня 2019 року представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» складено акт експлуатаційної перевірки №73466 про постановку теплового лічильника на комерційний облік після проведення чергової державної метрологічної повірки з початковим показом 217,275ГДж.

Відповідно, з березня 2019 р. нарахування вартості послуги з централізованого опалення проводиться із врахуванням показів квартирного теплового лічильника.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки, за адресою: АДРЕСА_1 квартирний засіб обліку не пройшов чергової метрологічної повірки у визначений термін, тому до лютого 2019 розрахунок кількості теплової енергії, спожитої на опалення кв. АДРЕСА_4 проводився по середніх показах вказаного лічильника за попередній опалювальний сезон із врахуванням фактичної температури зовнішнього повітря у розрахунковий період.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.