Справа № 495/1740/23
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 березня 2023 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дитини у матері та батька без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника

20.02.2023 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просять відібрати без позбавлення батьківських прав дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову позивач зазначає, що батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов`язків із виховання та утримання дитини, вживають алкогольні напої, відсутні кошти на утримання дитини, дитяча кімната не облаштована, дитячих іграшок та розвиваючих ігор не має, батьки на шлях виправлення не стали та своїми діями чинять загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Сунцова І.М. в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мати та батько малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить Свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1 , яке видане Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління, актовий запис №3523.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_2 , яке видане Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №42.

Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переїхали з м. Вінниці до м. Білгород-Дністровський в грудні 2022 року.

Відповідно до повідомлення Вінницької міської ради від 30.12.2022 року №31/00/005/ НОМЕР_3 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради. Батьки ухилялися від виконання батьківських обов`язків, зловживали спиртними напоями, не здійснювали належний догляд за дитиною. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 15.03.2022 року, малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було тимчасово поміщено до КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини» де він перебував з 29.03.2022 року по 26.09.2022 рік.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлений на облік служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах (наказ служби від 10.01.2023 року №5).

Сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають під соціальним супроводом Білгород-Дністровського міського центру соціальних служб відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи №110 від 23.12.2022 року.

Службою у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради складений та затверджений індивідуальний план соціального захисту дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах. З батьками неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, введення здорового способу життя.

Відповідно до характеристики наданої Білгород-Дністровським РВП від 24.01.2023 року мати ОСОБА_1 , зарекомендувала себе з посередньої сторони. Зловживає спиртними напоями, раніше притягалася до адміністративної відповідальності за ст.ст. 175-1, 178, 183 КУпАП.

Батько дитини ОСОБА_2 , перебуває на військовій службі у військовій частині м. Білгород-Дністровський. Заробітну плату, яку він отримує за основним місцем роботи, витрачає на свої потреби та алкогольні напої. Матеріально дитину не забезпечує та не створює умови для гармонійного, сприятливого мікроклімату в сім`ї. Будучи в алкогольному сп`янінні вчиняє домашнє насильство по відношенню до своєї дружини та в присутності свого малолітнього сина.

Відповідачі часто змінюють своє місце проживання та не створюють належні умови для виховання малолітньої дитини.

13.02.2023 року директор Білгород-Дністровського міського центру соціальних служб повідомила службу у справах дітей стосовного того, що під час відвідування сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які виховують малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , батько перебуває в неадекватному стані, разом з дитиною бігає по району, дитина без верхнього одягу, лише в тих речах, в яких перебувала в будинку. В квартирі наслідки бійок, валяються пляшки від алкогольних напоїв, брудно та розкидані речі. Мати з ознаками алкогольного сп`яніння.

Спеціалісти служби у справах дітей спільно з інспектором відділу ювенальної превенції Білгород-Дністровського РВП виїхали за адресою проживання сім`ї, а саме АДРЕСА_1 для проведення оцінки рівня безпеки дитини.

За результатами оцінки рівня безпеки дитини встановлено, що батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був в алкогольному сп`янінні, неврівноважений, агресивно реагував на зауваження суб`єктів із соціальної роботи, постійно бігав та брав колючо-ріжучі предмети. Мати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також була з ознаками алкогольного сп`яніння.

Зі слів матері ОСОБА_1 , її чоловік перебуває в алкогольному сп`янінні та вчиняє домашнє насильство по відношенню до неї у присутності дитини, але вона не зверталась до поліції. Будучи в неадекватному стані бігає по вулиці та голосно кричить, піднімає руку на неї та погрожує побити. Дитина постійно плаче. Також ОСОБА_2 вживає наркотичні засоби.

В кімнатах повна антисанітарія, стояв не приємний запах, продукти харчування відсутні. На підлозі валялися залишки їжі, яку вживали внаслідок застілля,; пусті пляшки від спиртних напоїв. В кімнатах все перевернуто, як після бійок.

В доступному для дитини місці знаходилися небезпечні предмети (ножі, гострі шпиці). Після тривалої бесіди спеціалістів батько вибіг з квартири та пішов у невідомому напрямку.

Дитяча кімната не облаштована, дитячих іграшок та розвиваючих ігор не має, дитячий одяг в обмеженій кількості. Малолітній ОСОБА_3 , був голодним, занедбаним та вдягнений у брудний одяг, збуджений, плаксивий.

Дитячі виплати не оформлені. Мати повідомила, що у неї відсутні кошти на утримання дитини. Чоловік отримує заробітну плату, яку їй не дає, а витрачає протягом декілька днів на спиртні напої, які вони вживають разом, також на інші речовини, які саме вона не знає та не знає на що взагалі витрачаються кошти.

Під час проведення супроводу матері запропоновано пройти лікування від алкогольної залежності, але вона відмовилась. Батьки на шлях виправлення не стали та своїми діями чинять загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини.

Після вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей подала клопотання до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради щодо прийняття рішення про негайне відібрання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 .

Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради прийнято рішення № 71 від 13 лютого 2023 року «Про негайне відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ».

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень.

У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей в той же день подає виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення.

Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав.

Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав.

Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції.

Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідачі надали до суду заява про визнання позовних вимог, тому суд, виходячи з інтересів дитини, вважає, що є підстави для тимчасового відібрання дитини, оскільки залишення його безпосередньо на опікування матері та батька може бути небезпечним для його життя та морального виховання.

Під час звернення до суду, позивач звільнений від сплати судового збору, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 155, 164, 170 СК України, ст.ст. 10-13, 17, 19, 81, 82, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дитини у матері та батька без позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Відібрати без позбавлення батьківських прав неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Енергодар, Запорізька область.

Відібрати без позбавлення батьківських прав неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Котівка, Путивльського району, Сумської області.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір в розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 13.03.2023 року.

Суддя: