Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Номер провадження 2/229/705/2023

Справа № 219/14695/21

22 лютого 2023 року

Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря Чирватюк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати дійсним Біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 461-Н від 14.11.2000 року, посвідчений Артемівською філією Донецької товарної біржі, який зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації відділу комунального господарства виконкому Артемівської міської ради Донецької області 14.11.2000 року за № 17-109-1395, згідно якого померла ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за законом на вищевказаний будинок, який залишився після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно біржового контракту № 461-Н від 14.11.2000 року, укладеного в Артемівській філії Донецької товарної біржі, ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_3 будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 34,40 кв.м, який належав останній на праві приватної власності. Вказаний договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації відділу комунального господарства виконкому Артемівської міської ради Донецької області 14.11.2000 року за № 17-109-1395. Разом з тим, вищевказаний біржовий контракт нотаріально не посвідчений. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказаний будинок, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок відмовлено, оскільки Біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 461-Н від 14.11.2000 року не посвідчений нотаріально. Вказана обставина перешкоджає позивачу успадкувати належний його матері будинок.

Позивач та його представник будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, не з`явились, останній надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу без його та позивача участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи. Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.01.2006 р. (а.с.10).

14 листопада 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , який посвідчений 14 листопада 2000 року Артемівською філією Донецької товарної біржі та зареєстрований 14 листопада 2000 року Бюро технічної інвентаризації відділу комунального господарства виконкому Артемівської міської ради Донецької області за реєстраційним номером № 17-109-1395 (а.с.11).

З вказаного біржового контракту вбачається, що умови вказаного договору ОСОБА_4 виконала у повному обсязі, передав обумовлені грошові кошти в рахунок оплати придбаного будинку, вартість нерухомого майна 1500 гривень (п. 1.3 контракту).

В технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду ОСОБА_4 зазначена, як власник будинку АДРЕСА_2 (а.с.12-14).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.01.2014 року (а.с.15).

Відповідно до пунктів 1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року та застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Відповідно до частин першої-третьої статті 48 Закону України «Про власність» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється, зокрема, судом.

Згідно із частиною першої статті 128 ЦК Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу».

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при вчиненні договору купівлі-продажу жилого будинку дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будинку.

Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

Враховуючи, що при укладанні 14.11.2000 року договору купівлі-продажу нерухомості було досягнуто всіх умов угоди та виконано прийняті зобов`язання. При цьому, до теперішнього часу заперечень стосовно наслідків укладення правочину не виникло, суд приходить до висновку про наявні підставі для застосування вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 р.) щодо можливості визнання зазначеного договору дійсним.

Щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Як зазначено у п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 66 Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України №1127 від 25 грудня 2015 року для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Як вбачається з матеріалів справи постановою державного нотаріуса Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицької Л.А. від 24.09.2021 року, ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку не був посвідчений нотаріально (а.с.20).

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про визнання дійсним Біржового контракту (договір купівлі-продажу) № 461-Н від 14.11.2000 року, відповідно до якого спадкодавець ОСОБА_4 є власником вищевказаного будинку, рішення суду є правовстановлюючим документом, і спадкоємець не позбавлений права звернутися до нотаріуса для оформлення спадкових прав на нерухоме майно спадкодавця, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

За вищевикладених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати залишити за позивачем за його заявою.

Керуючись ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 р.), ст. 334 ЦК України, ст.ст. 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області 06.08.1999 р., адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати дійсним біржовий контракт договір купівлі-продажу № 461-Н житлового будинку АДРЕСА_4 , укладений 14 листопада 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 14 листопада 2000 року Артемівською філією Донецької товарної біржі, посвідчений директором Артемівської філії Донецької товарної біржі Дікун С.І. та зареєстрований 14 листопада 2000 року Бюро технічної інвентаризації відділу комунального господарства виконкому Артемівської міської ради Донецької області за реєстраційним номером № 17-109-1395.

Відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Погрібна