ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3026/23 Справа № 210/926/22 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів: Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №210/926/22 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Департаменту розвитку інфраструктури виконкому Криворізької міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, причиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Криворізької міської ради та приєднаної до неї заяви Департаменту розвитку інфраструктури виконкому Криворізької міської ради на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року (суддя Чайкіна О.В., повний текст судового рішення складено 07 листопада 2022 року),

в с т а н о в и в:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Виконкому Криворізької міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, причиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить автомобіль «CHEVROLET Aveo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . 12 вересня 2021 року приблизно о 00 годині 30 хвилин автомобіль під керуванням його сина ОСОБА_2 рухався по проїжджій частині по вул. Шурупова в м.Кривому Розі і в районі знаходження електричної опори №28 здійснив наїзд на кришку оглядового колодязя, який знаходився на проїжджій частині дороги, і кришка якого відчинилася, в результаті чого був ушкоджений належний йому автомобіль. Перевіркою працівниками патрульної поліції дана подія була кваліфікована як ДТП, оскільки сталася під час руху автомобіля, який зазнав механічні пошкодження і чим причинено матеріальні збитки. В зв`язку з викладеним ОСОБА_2 ініційовано проведення розслідування факту по вказаній ДТП. На запит працівників поліції заступником Криворізького міського голови О.Катриченко повідомлено, що колодязь, розташований біля електроопори №30 по вул. Шурупова не перебуває на балансовому обліку Департаменту розвитку інфраструктури міста і інформація щодо належності інженерної мережі розташованої по вул. Шурупова у Департаменті розвитку інфраструктури міста відсутня. ОСОБА_1 зазначив, що його автомобіль отримав ушкодження в наслідок ДТП, яке сталося по причині неналежного утримання доріг відповідачем. Просив суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування суми спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 89256,98 грн та моральної шкоди в розмірі 30000 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року залучено до участі у справі співвідповідача Департамент розвитку інфраструктури виконкому Криворізької міської ради.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до Виконкому Криворізької міської ради, Департаменту розвитку інфраструктури виконкому Криворізької міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, причиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Виконкому Криворізької міської ради та Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 89256,98 гривень.

Стягнуто солідарно з Виконкому Криворізької міської ради та Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн, по 2500,00 грн з кожного відповідача.

Стягнуто солідарно з Виконкому Криворізької міської ради та Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, по 2500,00 грн з кожного відповідача.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

З вказаними судовими рішеннями не погодився відповідач Виконком Криворізької міської ради та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не досліджені всі докази, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що саме виконавчий комітет Криворізької міської ради є балансоутримувачем, тобто належним відповідачем у справі, судом допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При винесенні рішення суд першої інстанції не врахував рішення Криворізької міської ради №381 від 31 березня 2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» та рішення Криворізької міської ради №4038 від 21 жовтня 2015 року «Про затвердження Правил благоустрою в місті Кривому Розі». Під час оцінки доказів, суд не встановив, що позивачем не доведено наявності протиправного діяння відповідача - виконавчого комітету Криворізької міської ради, не надано жодних доказів, що підтверджують балансову приналежність оглядового колодязя біля електроопори №30 по вул. Шурупова (за місцем скоєння ДТП) відповідачу. Порушення норм процесуального права призвели до неповного встановлення обставин справи і, як наслідок, до неправильного її вирішення. Також, звертає увагу суду, що судом першої інстанції не було встановлено, у чому полягає протиправна поведінка виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо випадку ДТП, шляхом здійснення наїзду на кришку оглядового колодязя, не було i встановлено причино-наслідкового зв`язку між подією та дією або бездіяльністю органу місцевого самоврядування, а також залишено поза увагою доводи стосовно того, що виконавчий комітет Криворізької міської ради взагалі є неналежним відповідачем у даній справі. Криворізька міська рада згідно законодавства про місцеве самоврядування, є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами. Повноваження міських рад визначені відповідно до статей 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того, позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів фіксації факту неналежного утримання доріг, а саме: проїзної частини по вул. Шурупова в місті Кривому Розі, отже вина виконавчого комітету Криворізької міської ради у заподіянні шкоди позивачу не доведена.

В заяві про приєднання до апеляційної скарги Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради наведені в апеляційній скарзі доводи підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи, викладені в заяві про приєднання до апеляційної скарги, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі Виконавчим комітетом Криворізької міської ради.

Від позивача у справі відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача Виконавчого комітету Криворізької міської ради Сова Ю.В. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача Департаменту розвитку інфраструктури виконкому Криворізької міської ради Карий І.О. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та про доставку SMS.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомленихпро час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобіль «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9 том 1).

12 вересня 2021 року о 00 годині 30 хвилин автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався по проїжджій частині по вул. Шурупова в м. Кривому Розі, і в районі знаходження електричної опори №28 та №30 здійснив наїзд на кришку оглядового колодязя, який знаходився на проїжджій частині дороги, і кришка якого відчинилася в результаті чого був ушкоджений автомобіль «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 16-17, 18 том 1).

Відповідно до рапорту інспектору відділення розшуку та опрацювання матеріалів ДТП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області встановлено, що проведеною перевіркою працівниками патрульної поліції дана подія була кваліфікована як ДТП, оскільки сталася під час руху автомобіля, який зазнав механічні пошкодження і чим причинено матеріальні збитки. Причиною ДТП стало неналежне утримання вулично-дорожньої мережі (а.с. 15 том 1).

Згідно з доповідної записки інспектора ВБДР ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП встановлено, що 22 вересня 2021 року співробітниками відділення БДР ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП здійснено виїзне обстеження місця ДТП, в ході якого встановлено, що оглядовий колодязь, на кришку люку якого здійснив наїзд водій автомобіля «Chevrolet Aveo 1/5i» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться на проїзній частині вул. Шурупова. Колодязь під час обстеження був накритий залізною кришкою люка на якій була нанесена умовна позначка «Люк Т(С250) ДСТУ Б В.2.5-26-2005», відхилень висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини, а також видимі руйнувань або деформацій, не виявлено (а.с. 21-22 том 1).

З відповіді заступника міського голови виконкому Криворізької міської ради вбачається, що колодязь розташований біля електроопори №30 по вул. Шурупова в місті Кривий Ріг не перебуває на балансовому обліку департаменту розвитку інфраструктури міста, крім того інформація щодо належності інженерної мережі розташованої по вул. Шурупова у департаменті розвитку інфраструктури міста відсутня (а.с. 24 том 1).

Згідно з висновком експерта транспортно-товарознавчого дослідження №230/21 від 29 листопада 2021 року, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Chevrolet Aveo 1/5i» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , складає 83256,98 грн (а.с. 34-45 том 1).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції, керуючись положеннями статей 1166, 1173, 1190 ЦК України, дійшов висновки про наявність підстав для солідарної відповідальності міської ради як власника дороги місцевого значення та департаменту розвитку інфраструктури міста як уповноваженого органу місцевого самоврядування.

Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Результат аналізу статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Згідно із частиною 3 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху..

Згідно із абзацом 7 частини 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні (частина 1 статті 24 Закону України «Про дорожній рух»).

У частині 1 статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно зі статтею 18 цього Закону складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» до основних обов`язків органів місцевого самоврядування щодо управління функціонування і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, зокрема, належить: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами.

Згідно із статтею 21 цього Закону органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають, зокрема, за стан вулиць і доріг та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У частині 1 статті 24 Закону № 3353-XII передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», який чинним від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97). Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634. Відхилення висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см (пункт 3.1.7 ДСТУ 3587-97).

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух (пункт 11 Єдиних правил).

У пункті 25 зазначених Єдиних правил встановлено, що власники та користувачі земельних ділянок, а також власники (користувачі) малих архітектурних форм, інженерних комунікацій, що розташовані в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг, зобов`язані, зокрема: утримувати в належному стані зелені насадження, охоронні зони інженерних комунікацій, тротуари, обладнані стоянки автомобілів, трамвайне полотно та інші елементи дорожніх об`єктів; забезпечувати належний технічний стан інженерних комунікацій, обладнання, споруд та інших використовуваних елементів дорожніх об`єктів відповідно до їх функціонального призначення та діючих нормативів; у разі виявлення небезпечних умов в експлуатації споруд і об`єктів, їх аварій і руйнувань, що призвели до виникнення перешкод у дорожньому русі або загрожують збереженню елементів дорожніх об`єктів, негайно повідомляти власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, а також уповноважений підрозділ Національної поліції; дотримувати вимог діючих норм і правил щодо охорони дорожніх об`єктів.

Встановивши, що причиною ДТП стало неналежний стан каналізаційного колектору, кришка люку не була закріплена таким чином, щоб не створювати небезпеку, в момент ДТП перебував у стані, який при наїзді на нього транспортного засобу під час руху по проїзній частині вулиці спричинив зіткнення з перешкодою та, як наслідок пошкодження автомобіля, суд першої інстанції зробив правильний висновок про задоволення позову ОСОБА_1 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 200/22129/16-ц (провадження № 61-43478св18), на яку посилається позивач у касаційній скарзі, зазначеної, що, «…до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку АДРЕСА_1. Місцевий суд установив, що відповідач КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради було створено на підставі рішення Дніпровської міської ради №45/22 від 08 грудня 2004 року, при створенні якого на його баланс жодних зелених насаджень не передавалось.

Враховуючи, що кришка оглядового колодязя, була розташована на землі комунальної власності, тому обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди належить до територіальної громади міста, оскільки організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. Висновки Верховного Суду, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі та в заяві про приєднання до апеляційної скарги, стосуються інших обставин.

Крім того, доводи апеляційної скарги в частині недоведеності вини виконавчого комітету Криворізької міської ради у заподіянні шкоди позивачу є безпідставними з огляду на відсутність законодавчого закріплення щодо встановлення вини органів місцевого самоврядування в заподіянні такої шкоди, а також рапортом інспектора відділення розшуку та опрацювання матеріалів ДТП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області встановлено, що проведеною перевіркою працівниками патрульної поліції дана подія була кваліфікована як ДТП, оскільки сталася під час руху автомобіля, який зазнав механічні пошкодження і чим причинено матеріальні збитки. Причиною ДТП стало неналежне утримання вулично-дорожньої мережі.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу, тому апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині, у відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Криворізької міської ради та приєднаної до неї заяву Департаменту розвитку інфраструктури виконкому Криворізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста