Справа № 297/226/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.,

з участю: секретаря: Гарані О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 адвокат Мензак Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 000 грн..

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 , діючи з прямим умислом, з хуліганських спонукань, наніс потерпілому ОСОБА_1 два удари в область голови, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах чола зліва на фоні якого садно, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату працездатності.

Враховуючи, що діями відповідачів йому заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, завданих ушкодженням здоров`я, які полягали у відриві позивача від звичайного життя, пригніченні внаслідок безпричинного нанесення йому тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_1 з веселої та позитивної людини перетворився на переляканого та депресивного, плаче з тих пір постійно ниє, нагадуючи йому про неприємні події.

Ураховуючи глибину фізичних та душевних страждань, виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої йому моральної шкоди в розмірі 25 000 гривень.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 01.02.2023 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду с порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно з вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.06.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 3 ст. 369 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворого покарання, остаточно призначено 4 (чотири) роки позбавлення волі, без конфіскації майна.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15.07.2022 року вирок Берегівського районного суду змінено.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок про те, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють під час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Згідно із статтею 23 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Заявлений розмір моральної шкоди в сумі 25000 грн. є непропорційним до обсягу моральних страждань, спричинених потерпілому.

Водночас суд, урахувавши характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, його стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, витрачені потерпілим для відновлення його попереднього стану, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає визначити розмір стягнення пропорційно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., що буде співмірною моральним стражданням потерпілого.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначаючи розмір моральної шкоди, зважаючи на те, що позивачем не надано доказу щодо саме такого розміру моральної шкоди, як заявлено в позовних вимогах, суд враховує характер та ступінь діяння особи, яка заподіяла шкоду, моральні страждання позивача та інші наслідки даних обставин та виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути пропорційно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн..

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню пропорційно з відповідачів на користь держави.

Керуючись ст.ст.4,5,76,77,79,80,83,95, 141, 263-265,268,273,353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_3 10 000 (десять тисяч) 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1073 гривень 60 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Іван ІЛЬТЬО