головуючий у суді І інстанції Колесник О.М.
провадження № 22-ц/824/2528/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року

у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про визнання договору позики недійсним, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом ОСОБА_1 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просило суд стягнути з відповідача на його користь основну заборгованість у розмірі 250 000 грн, пеню за період із 19 лютого 2017 року по 19 серпня 2017 року у розмірі 32 561 грн 64 коп., інфляційні втрати за період із 19 лютого 2017 року по 10 жовтня 2018 року у розмірі 38 420 грн 87 коп., 3 % річних за період із 19 лютого 2017 року по 10 жовтня 2018 року у розмірі 12 308 грн 22 грн, а також судові витрати.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із зустрічним позовом до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», у якому просив суд:

прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним та визнати недійсним договір позики від 12 лютого 2016 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про об`єднання в одне провадження цивільної справи первісного позову ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про визнання договору позики недійсним.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» 250 000 грн основного боргу за позикою, 32 561 грн 64 коп. пені за період із 19 лютого 2017 року по 19 серпня 2017 року, 38 420 грн 87 коп., інфляційних втрат за період із 19 лютого 2017 року по 10 жовтня 2018 року; 12 308 грн 22 коп. у якості 3 % річних за період із 19 лютого 2017 року по 10 жовтня 2018 року та 4 363 грн 67 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року - скасовано із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року змінено, стягнувши із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» борг за договором позики у розмірі 300 729 грн 09 коп., який включає суму позики 250 000 грн, інфляційні нарахування у розмірі 38 420 грн 87 грн, три проценти річних у розмірі 12 308 грн 22 коп., та стягнути судовий збір у розмірі 3 927 грн.

Стягнуто із ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 655 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про визнання договору позики недійсним залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 червня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про визнання договору позики недійсним (т.4, а.с.137-140).

04 листопада 2021 року ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області відновлено провадження у справі після його зупинення (т.4, а.с.143-144). Інші відомості у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні.

Гайсинським районним судом Вінницької області раніше відкрито провадження у цій справі, ніж дата скасування Київським апеляційним судом ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення зустрічного позову ОСОБА_1 без розгляду, оскільки у провадженні іншого суду - Гайсинського районного суду Вінницької області, вже розглядається цивільна справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; постановити окрему ухвалу про порушення Дарницьким районним судом міста Києва норм процесуального права щодо створення перешкод у доступі ОСОБА_1 до правосуддя.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення зустрічного позову без розгляду з огляду на припис статті 19 Конституції України, на виконання якої суд зобов`язаний діяти у спосіб та у порядку, та порушив статтю 186 ЦПК України.

Передчасним є висновок суду про те, що у провадженні Дарницького районного суду міста Києва та Гайсинському районному суді Вінницької області перебувають справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Звертаючись із зустрічним позовом до Дарницького районного суду міста Києва, апелянт послався на те, що спірний договір позики не був підписаний апелянтом. Отже, підставою заявлених вимог є відсутність волевиявлення апелянта у письмовій формі на укладання договору позики, тобто заперечення юридичного факту підписання договору.

Звертаючись із зустрічним позовом до Гайсинському районному суді Вінницької області, апелянт послався на те, що на виконання спірного договору позики не відбулось реальної передачі грошей. Отже, підставою заявлених вимог є частина 1 статті 1051 ЦК України.

З огляду на викладене, Дарницький районний суд міста Києва дійшов передчасних безпідставних висновків про тотожність позовів, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а зустрічний позов - розгляду по суті.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року про повернення зустрічної позовної заяви скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляди суд не має права повторно повертати позовну заяву. Судом першої інстанції не надсилалась на адресу апелянта судова повістка про призначення судового засідання у справі, під розписку не вручалась.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то

суддя відмовляє у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України

суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду відповідно до пункту 4 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Тобто, наявність вищевказаних обставин на стадії відкриття провадження у справі - є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

А залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 257 ЦПК України можливе лише після відкриття провадження у справі.

Указані обставини судом першої інстанції враховані не були.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17 вересня 2018 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору позики від 12 лютого 2016 року (а.с. 154 т. 1).

Відповідно до статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 185 ЦПК України).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року подана ОСОБА_1 зустрічна позовна заява залишена без руху на підставі частини 1 статті 185 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду не надано доказів сплати судового збору. Заявнику наданий 10-тиденний термін з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків та роз`яснено, що у випадку не виправлення вказаних недоліків у зазначений термін, заява буде йому повернута і вважатиметься неподаною (а.с. 136 т. 2).

В матеріалах знаходиться заява ОСОБА_1 від 16 березня 2020 року, де зазначено, що на виконання вимог ухвали суду ним надаються докази сплати судового збору за розгляд зустрічного позову (а.с. 154 т. 2).

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання в одне провадження цивільної справи первісного позову ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» та зустрічного позову ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 02 червня 2021 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року - скасовано із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про визнання договору позики недійсним залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Підсумовуючи, колегія апеляційного суду встановила, що на час постановлення оскаржуваної ухвали про залишення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду - питання чи відповідає зустрічна позовна заява вимогам статей 175 і 177 ЦПК України та чи виконано ОСОБА_1 вимоги ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 10 березня 2020 року у встановлений строк, - судом першої інстанції вирішено не було.

Враховуючи наведене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки питання відкриття провадження у справі за зустрічною позовною заявою - вирішено не було.

Разом з тим, вирішуючи питання відкриття провадження у справі суд першої інстанції зобов`язаний перевірити наявність обставин, що вказані у частині 1 статті 186 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про недотримання судом першої інстанції порядку надсилання судових повісток, то суд апеляційної інстанції відхиляє вказані доводи, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Вказані обставини, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом допущені порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали про порушення Дарницьким районним судом міста Києва норм процесуального права, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до частини 10 статті 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлення під час розгляду справи порушень норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Аналізуючи наведені ОСОБА_1 підстави для постановлення окремої ухвали, апеляційний суд вважає, що у цій справі відсутні підстави вважати, що у цій справі судом першої інстанції допущено грубе порушення законності, оскільки встановлене процедурне порушення, на думку апеляційного суду, є наслідком помилкового тлумачення норм процесуального права, а тому відсутні підстави для постановлення окремої ухвали.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська