Ухвала

28 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 234/4868/18

провадження № 61-1899ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краматорського міського суду Донецької області

від 10 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Донецька залізниця», правонаступником якого є акціонерне товариство «Українська залізниця», про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, інфляційних збитків,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з ДП «Донецька залізниця», правонаступником якого є

АТ «Українська залізниця», на його користь заборгованість із заробітної

плати - 12 098,10 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 523 310,86 грн, компенсацію за втрату частини заробітної плати у сумі 6 803,98 грн.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області

від 10 липня 2018 року стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі - 12 098,10 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період

з 31 березня 2016 року по 31 березня 2018 року в сумі - 201 211,62 грн, інфляційні збитки в сумі - 3 266,49 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 04 вересня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника ДП «Донецька залізниця» на його правонаступника АТ «Українська залізниця».

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14 червня

2021 року заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 липня 2018 року скасовано та справу призначена до судового розгляду по суті.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 12 098,10 грн, з яких заборгованість за лютий 2016 року в сумі 2 486,34 грн, заборгованість за березень 2016 року в сумі 9 611,76 грн (з цих сум податки та інші обов`язкові платежі вже утримані).

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати станом на 18 червня 2021 року в сумі 6 803,98 грн з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 листопада 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі

32 000 грн.

В іншій частині рішення Краматорського міського суду Донецької області

від 10 листопада 2021 року залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У січні 2023 року до Верховного Суду АТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу на рішення Краматорського міського суду Донецької області

від 10 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2023 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та залишити без змін в іншій частині.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 542 212,94 грн, що станом на 01 січня

2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн).

На думку заявника, справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі й винятковості цієї справи для заявника.

Відповідач не був позбавлений можливості доводити свої заперечення щодо позовних вимог в судах першої та апеляційної інстанцій, які вирішували спір по суті.

Сама по собі незгода із встановленими судами обставинами та наданою оцінкою доказам не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі, ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, АТ «Українська залізниця»подало касаційну скаргу на судові рішення у справі, ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1

частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Донецька залізниця», правонаступником якого є акціонерне товариство «Українська залізниця», про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, інфляційних збитків - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович