Справа № 937/2649/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Варнавської Л.О., за участю секретаря судового засідання Майстро В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу про відновлення втраченого провадження цивільної справи №937/2649/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2023 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя відновлено втрачене судове провадження у справі № 937/2649/21 (провадження №2/937/2133/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина, яке складається з: Ухвали судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 13.04.2021 року про прийняття до розгляду відкриття провадження у справі; Ухвали судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 10.11.2021 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Стефанкової Ю.М. про витребування доказів у цивільній справі; Ухвали судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 07.12.2021 року про витребування від Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) інформацію про розмір заборгованості, яка утворилась за ОСОБА_1 зі спалти аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01.04.2021 по кожному окремо; Рішення судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. (повний текст) від 23.12.2021 р.

Однак, у резолютивній частині ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2023 року відсутній повний текст відновленого рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 року у цій справі.

З огляду на зазначене, 15.02.2023 ухвалою Запорізького апеляційного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина повернуто до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження в частині, достатній для апеляційного перегляду рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 року. Окрім того зазначено про те, що судом не відновлено провадження в частині позовної заяви ОСОБА_1 з додатками та можливості отримання показів від свідків, або осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2023 року відкрито провадження у справі з вирішення питання відновлення втраченого судового провадження у справі №937/2649/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина, зокрема у частині зазначення повного тексту відновленого рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 року. Призначено судове засідання на 03.03.2023 року.

В судове засідання сторони не з`явились, будь-які клопотання та документи, які містились в матеріалах справи № 937/2649/21 не надали.

Окрім того в судове засідання не з`явились особи, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, відібрати будь-які пояснення не вбачається можливим.

Також судом не можливо відновити провадження в частині позовної заяви ОСОБА_1 з додатками. Зазначені документи суду не надані.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Розглянувши питання про відновлення втраченого провадження цивільної справи 937/2649/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина, зокрема у частині зазначення повного тексту відновленого рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 року, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно дост.488 ЦПК Українивідновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно дост.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідност. 490 ЦПК Українизаява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Згідно зіст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

У зв`язку з цим слід визнати, що відновлення втраченого провадження це є відтворення в документах судового провадження. Тобто, безпосереднім об`єктом відновлення є конкретний перелік відсутніх повністю або частково матеріалів втраченої цивільної справи.

Судом встановлено, що 02.02.2023 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя відновлено втрачене судове провадження у справі № 937/2649/21 (провадження №2/937/2133/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина, яке складається з: Ухвали судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 13.04.2021 року про прийняття до розгляду відкриття провадження у справі; Ухвали судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 10.11.2021 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Стефанкової Ю.М. про витребування доказів у цивільній справі; Ухвали судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 07.12.2021 року про витребування від Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) інформацію про розмір заборгованості, яка утворилась за ОСОБА_1 зі спалти аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01.04.2021 по кожному окремо; Рішення судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. (повний текст) від 23.12.2021 р.

Однак, у резолютивній частині ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2023 року відсутній повний текст відновленого рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 року у цій справі.

За змістом розділу Х «Відновлення втраченого судового провадження» ЦПК України обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Для оскарження судового рішення, його перегляду за нововиявленими обставинами необхідним є не лише відновлення самого рішення, а й відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні.

Незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина ухвали про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі, оскільки наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 29 листопада 2019 року у справі № 2-2062/11 (провадження № 61-23154св18), від 05 грудня 2018 року у справі №2-879/10 (провадження №61-6618св18).

Відповідно до ст.494ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №937/2649/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина, зокрема у частині зазначення повного тексту відновленого рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 року.

Керуючись ст.ст.488-490,493,494, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене провадження у цивільній справі № 937/2649/21 (провадження №2/937/2133/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина.

Вважати наявними у справі наступні процесуальні документи:

- Ухвала судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 13.04.2021 року про прийняття до розгляду відкриття провадження у справі;

- Ухвала судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 10.11.2021 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Стефанкової Ю.М. про витребування доказів у цивільній справі;

- Ухвала судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. від 07.12.2021 року про витребування від Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) інформацію про розмір заборгованості, яка утворилась за ОСОБА_1 зі спалти аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01.04.2021 по кожному окремо.

- Рішення судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальової Ю.В. (повний текст) від 23.12.2021 р., наступного змісту:

Справа № 937/2649/21

2/937/2133/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Бєгушева Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Стефанкової Ю.М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить звільнити від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , яка виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою, та, як наслідок, суттєвим погіршенням матеріального стану, припинити право ОСОБА_2 на отримання аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , визначених рішенням від 10 березня 2020 року Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі №937/9841/19, зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , визначених рішенням від 25 липня 2019 року Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/4545/19.

В обґрунтування посилався на те, що до 31 травня 2011 року він перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі по 250 (двісті п`ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 01.02.2010 року та до досягнення сином повноліття. Рішенням Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області від 25 липня 2019 року збільшено розмір стягуваних з нього аліментів, визначених рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №2-1261/2010р. від 04.03.2010, та стягнуто на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області від 10 березня 2020 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на період навчання сина - ОСОБА_3 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2019 та на весь період навчання, тобто до 30.06.2022. але не більше ніж як до досягнення дитиною 23 років. У 2016 році після отриманої черепно-мозкової травми, йому була проведена операція шляхом трепанації частини черепа з видалення внутрішньочерепної гематоми. ЧМТ в подальшому спричинила погіршення здоров`я. Через свою хворобу, операційний та післяопераційний періоди, він не міг знайти роботу. Заробляв випадковими заробітками, брав гроші в борг, а іноді жив за рахунок пенсії матері. Коштів на медичне обстеження і якісне лікування в мене не було, тому стан здоров`я погіршувався. Однак він систематично щомісячно, сплачував аліменти на утримання дітей в розмірі 800-1000 гривень. В результаті утворилась заборгованість, яку він фізично не може погасити у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

29.12.2020 рішенням Запорізької МСЄК йому була призначена безстроково 3 група інвалідності, а рішенням від 15.02.2021 перепризначена безстроково 2 група інвалідності, протипоказана важка праця, робота на висоті, рекомендовано стаціонарне лікування. В зв`язку з цим йому була призначена Державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, яка складає 1061,40 грн., та адресна допомога - 707,50 грн., що в теперішній час є єдиним джерелом його існування. З 01.03.2021р. по 17.03.2021р. він проходив стаціонарне лікування, переніс операцію, на виконання якої ним сплачено 33800,00грн. на набір для краінопластики черепа (титан)Leader Medica, та на ліки для проведення операції, та післяопераційну реабілітацію в сумі 1777,54 грн. Крім того, просить припинити стягнення на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки ключовою умовою для стягнення аліментів з батьків є можливість надавати матеріальну допомогу, якої він на теперішній час не має.

19.07.2021 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої він просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яка утворилась у зв`язку з його тяжкою хворобою, та як наслідок суттєвим погіршенням здоров`я та звільнити від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , визначених рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року по справі № 937/9841/19 в зв`язку з тяжкою хворобою.

Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін, призначено судове засідання на 24.05.2021 року.

24.05.2021 року слухання справи було відкладено в зв`язку з неналежним повідомленням відповідачки про дату слухання справи.

04.08.2021 року ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати прийнято заяву ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог (уточнену позовну заяву), слухання справи відкладено за клопотанням представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Стефанкової Ю.М. для підготовки відзиву на позовну заяву на 16.09.2021 року.

Крім того, 12.08.2021 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Стефанкової Ю.М. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позовних вимог заперечує з огляду на таке. Позивачем до позовної заяви не надано доказів того, що він не міг працевлаштуватись та належним чином виконувати аліментні зобов`язання. У своїх вимогах позивач не зазначає від якої саме суми просить звільнити його, але з доданого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з липня 2019 року по квітень 2021 року, яка складає 43114,00 гривень, тому відповідач має всі підстави вважати, що позовні вимоги щодо звільнення від сплати заборгованості зазначені саме за цей період. Крім того, позивачем не надано жодного доказу, відмови йому у працевлаштуванні в зв`язку з встановленням йому групи інвалідності. Відсутні відомості про звернення його до Мелітопольського міськрайонного центру зайнятості із заявою про постановлення на облік, як безробітного, із зазначенням особливого характеру праці. З наданих медичних документів вбачається що позивачем на лікування придбано набір для краінопластики черепа (титан) Leader Medika Італія, вартість якого, склала 33 800 гривень та витрачено коштів на суму 1777, 54 гривень, зазначає, що ці кошти було взято ним в борг, однак, не додає жодного доказу на підтвердження цих боргових зобов`язань. Крім того, відсутні будь-які докази того, що лікарем, який проводив оперативне лікування, рекомендовано саме такий вартісний набір для краінопластики черепа. Відсутні докази щодо призначення лікаря на придбання медикаментів на суму 680 гривень.

Твердження позивача, про те, що державна соціальна допомога, як особі, яка не має права на пенсію, та адресна допомога є єдиним джерелом його існування, підлягають критичній оцінці, оскільки відповідачу відомо, що місцем свого проживання за адресою: буд. АДРЕСА_1 , позивач має в користуванні гараж, в якому він, без реєстрації діяльності в фіскальних органах, займається фарбуванням автомобілів та отримує з цього прибуток.

Таким чином, позивачем не доведено наявності підстав для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах на користь відповідачки на утримання ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою, та, як наслідок, суттєвим погіршенням матеріального стану.

Також, з підстав, зазначених вище, позивачем не доведено і відсутності можливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину ОСОБА_3 , який продовжує навчання та аліменти на утримання якого було стягнуто з позивача на користь відповідача рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10.03.2020 року у справі 937/9841/19.

Крім того, відповідачці відомо, що ОСОБА_7 у 2019, тобто у період, в який, як він зазначає в позовній заяві, погіршувався його стан здоров`я, притягувався до адміністративної відповідальності за вживання алкогольних напоїв та куріння у громадському місці, що свідчить про той факт, що обставини, викладені в позові не відповідають дійсності. Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано жодного належного та допустимого доказу того, що на даний час він не має можливості належним чином виконувати аліментні зобов`язання за рішеннями Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, та того, що через свій стан здоров`я він перебуває в тяжкому матеріальному становищі, через що не має можливості погасити виниклу перед відповідачем заборгованість по сплаті аліментів та продовжувати їх сплату у обсягах, визначених рішеннями суду, у зв`язку із чим позовна заява не підлягає задоволенню.

25.08.2021 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач зазначає, що факт призначення рішенням Запорізької МСЕК безстроково 2 групи інвалідності беззаперечно свідчить про погіршення стану його здоров`я, та, як наслідок, обмеження працездатності, що прямо впливає на матеріальний стан. Ним були подані до суду докази того, що в зв`язку з хворобою йому призначена інвалідність, проведена операція та придбані ліки. Доводи представника позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за вживання алкогольних напоїв та куріння у громадських місцях не відповідає дійсності, оскільки відповідачка особисто не була присутня при зазначених подіях, оскільки перебувала за кордоном, та відсутні докази на підтвердження даної обставини. На підтвердження боргових зобов`язань ним не надано доказів, оскільки гроші брались у родичів без оформлення розписок.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні уточненої позовної заяви.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Стефанкової Ю.М. надійшла заява про можливість розгляду справи за її та відповідачки відсутності. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Третя особа ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, 13.09.2021 від нього на адресу суду надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. ст. 76-78, ст. 81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 липня 2019 року збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Мелітопольського міськрайонного суду по справі № 2-1261/2010 від 04.02.2010 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.49,50/.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання у період навчання їхнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2019 та на весь період навчання, тобто до 30.06.2022, але не більше ніж як до досягнення сином 23 років/а.с.51,52/.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 05.05.2020 у боржника ОСОБА_1 за період з липня 2019 року по квітень 2021 року утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 43114,00 грн. /а.с.37/.

Судом витребувано від Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), який знаходиться за адресою: 72311, Запорізька область м. Мелітополь, пр. Б.Хмельницького, 68-А інформацію про розмір заборгованості, яка утворилась за ОСОБА_1 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01.04.2021 по кожному окремо.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, надісланому суду, у боржника ОСОБА_1 за період з липня 2019 року по грудень 2021 року утворилась заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 60340,00 грн.; на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 52506,00 грн .

29.12.2020 за результатами огляду медико-соціальною експертною комісією МОЗ України, ОСОБА_1 була встановлена IIІ група інвалідності безстроково та видана довідка МСЕК № 079517, протипоказана важка праця/а.с.7/.

Згідно довідки МСЕК № 079725 від 09.03.2021 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково, протипоказана важка праця, робота на висоті/а.с.8/.

Відповідно до висновку із медичної карти стаціонарного хворого № 01616 нейрохірургічного відділення виданої 17.03.2021, ОСОБА_1 встановлено діагноз посттрепанаційний дефект черепа справа, операція 02.03.2021: пластика дефекту черепа справа модельованою титановою пластиною; у 2016 переніс декомпресійну трепанацію черепа справа з видаленням внутрішньочерепної гематоми /а.с.9/.

Згідно рахунку-фактури № 8-00000030 від 23.02.2021 позивачем придбано набір для краінопластики черепа (титан) Leader Medika Італія, вартістю 33 800 гривень/а.с.10/.

Позивачем на підтвердження витрат на післяопераційну реабілітацію надано копію чеку №43 від 01.03.2021 на придбання ліків в сумі 1777,54 грн. та обов`язкового проходження ПЛР-тесту в сумі 680 грн./а.с.11/.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно з ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач свої вимоги щодо звільнення його від сплати заборгованості за аліментами обґрунтовує тим, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 25 липня 2019 року збільшено розмір стягуваних з нього аліментів, визначених рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №2-1261/2010р. від 04.03.2010, та стягнуто на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вже після ухвалення вказаного рішення з 29.12.2020 року позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, а з 09.03.2021 - з інвалідністю ІІ групи. Він є непрацездатним, згідно висновку МСЕК протипоказана важка праця, окрім соціальної допомоги інших доходів він не має. Зазначає, розмір допомоги є замалим для сплати аліментів у розмірі не нижчому за мінімально встановлений законодавцем. Відтак, у зв`язку з вказаними обставинами утворилася заборгованість по аліментам, від сплати якої він просить суд його звільнити.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд за передбачених статтею 197 СК України умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам,у ОСОБА_1 за період з липня 2019 року утворилась заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 60340,00 грн.; на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 52506,00 грн .

Як вбачається з наданих документів, групу інвалідності позивачу встановлено тільки в грудні 2020 року. Однак, обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, виникли у позивача ще в 2016 році внаслідок отриманої черепно-мозкової травми, та, як наслідок, погіршення стану здоров`я та встановленням в подальшому групи інвалідності. Таким чином, суд враховує те, що дана заборгованість виникла не з вини позивача, оскільки з 2016 року по сьогоднішній день він страждає на тяжке захворювання, неодноразово лікувався, переніс ряд операції, матеріальний стан різко погіршився у зв`язку з відсутністю заробітку, тому суд вважає, що відповідно до положень ст. 197 СК України наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами на дітей, що утворилася з липня 2019 року.

Далі, оскільки гл. 16 СК «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання» не врегульовано питання звільнення від сплати аліментів, то згідно із ст. 10 СК України до цих правовідносин застосовуються норми СК України, які регулюють подібні відносини, а саме гл. 22 СК України «Обов`язок по утриманню інших членів сім`ї та родичів».

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює.

Отже, за змістом цієї норми права, особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь- яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, може вимагати припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 511/219/18.

Таким чином, норма ст. 273 ЦПК України поширюється на спірні правовідносини.

З аналізу змісту норм, видно, що однією із обов`язкових умов виникнення такого обов`язку є можливість батьків надавати матеріальну допомогу дитині.

Отже, за наявності обставин, які свідчать, що після ухвалення рішення про присудження аліментів, можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, сину у платника аліментів відсутня, останній може ставити у судовому порядку питання про зміну розмірів платежів або звільнення від них.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 призначена державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, яка складає 1061,40 грн., та адресна допомога - 707,50 грн.

Водночас витрати на лікування, які несе позивач після ухвалення судового рішення від 10.03.2020 є значними в порівнянні з отримуваним ним доходом, розмір таких витрат підтверджений зібраними у справі доказами.

Залишок коштів після здійснення витрат на лікування є таким, що не забезпечує мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення позивача.

Допустимі докази інших видів доходів ОСОБА_1 суду не надано.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що обставини стану здоров`я та матеріального становища ОСОБА_1 з часу ухвалення судового рішення від 10 березня 2020 року істотно змінилися в бік погіршення.

Отже, ОСОБА_1 надав допустимі, належні та достатні докази на підтвердження своїх доводів, що з часу ухвалення судового рішення Мелітопольським міськрайонним судом від 10 березня 2020 року його стан здоров`я погіршився, що зумовлює необхідність несення значних витрат на лікування, що в порівнянні з його доходом не дає можливості забезпечити необхідний матеріальний рівень для нього, а як наслідок можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Оскільки доведеними є обставини відсутності однієї з обов`язкових умов наявності обов`язку батька щодо утримання повнолітнього сина, який подовжує навчання: можливість надавати таку матеріальну допомогу, позов ОСОБА_1 в частині припинення стягнення аліментів за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.197 СК України, ст.ст.3, 4, 76, 80, 81, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина - задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилась з 01.07.2019 за виконавчим листом № 320/4545/19, виданим на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 липня 2019 року про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, яка утворилась з 01.12.2019 за виконавчим листом № 937/9841/19, виданим на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання у період навчання їхнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Припинити з 29.03.2021 стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання у період навчання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2019 та на весь період навчання, тобто до 30.06.2022, але не більше ніж як до досягнення сином 23 років, за виконавчим листом № 937/9841/19, виданим на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: /підпис/ Ю.В. Ковальова

Матеріали відновленого провадження у цивільній справі № 937/2649/21 (провадження №2/937/2133/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та звільнення від сплати аліментів на повнолітнього сина направити до Запорізького апеляційного суду для продовження розгляду апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2021 року

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська