УХВАЛА

13 березня 2023 року

м. Київ

справа № 522/16264/17

провадження № 61-962ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду

м. Одеси від 27 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 22 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сорока Любов Зіновіївна, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду

м. Одеси від 27 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 22 листопада 2022 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси

від 27 серпня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду

від 22 листопада 2022 року, проте касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, зокрема запропоновано надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також навести належне обґрунтування цієї (цих) підстави (підстав).

23 лютого 2023 року ОСОБА_1 надіслала на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, яка повторно не містить передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Розглядаючи уточнену редакцію касаційної скарги суд приходить до висновку, що заявником усунуто недоліки частково, оскільки уточнена редакція касаційної скарги не містить підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

У решті зміст уточненої редакції касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди ОСОБА_1 із оскаржуваними рішеннями судів попередніх інстанцій та посиланням на нормативно-правові акти, що свідчить про формальний підхід скаржника до належного оформлення касаційної скарги в частині обов`язкового зазначення підстав касаційного оскарження з урахуванням частини другої статті 389 ЦПК України.

У силу вимог статті 400 ЦПК України Верховний Суд зобов`язаний перевіряти наявність підстав для відкриття касаційного провадження, зазначених у касаційній скарзі, оскільки перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Таким чином, Верховний Суд констатує, що подана заявником уточнена редакція касаційної скарги не містить належного викладу підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 22 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сорока Любов Зіновіївна, про визнання заповіту недійсним вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк