Справа № 438/1281/22
Провадження 2/438/103/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

21 лютого 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Дівчур В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про вилучення майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить вилучити у ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» транспортний засіб - автомобіль марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.04.2019р. між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приват Банк» було укладено договір фінансового лізингу автомобіля №LVBRA!00000737, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П. та зареєстрований у реєстрі під №1043. Відповідно до умов вказаного договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме автомобіль марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до п. 2.3. Договору лізингу строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 48 місяців (п. 14.2. Договору лізингу) та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до Договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу.18.04.2019р. лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. 08.06.2022р. у зв`язку з затримкою відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, позивачем було направлено лізингоодержувачу повідомлення про настання подій дефолту. 16.06.2022 року поштове відправлення з вищевказаним повідомленням було особисто вручено відповідачеві. Оскільки лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту у строк зазначений у повідомленні про подію дефолту (предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме) відповідно до повідомлення про настання події дефолту від 31.05.2022р. договір лізингу №LVBRA!00000737 вважається розірваним з 30.06.2022р. Станом на листопад 2022 року відповідач предмет лізингу позивачу не повернув. На підставі викладеного, просять суд позов задовольнити та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 26.12.2022р. відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив.

Суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення у справі.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

Судом встановлено, що 15.04.2019р. між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приват Банк» було укладено договір фінансового лізингу автомобіля №LVBRA!00000737, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П. та зареєстрований у реєстрі під №1043.

Предметом Договору фінансового лізингу є легковий автомобіль марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 343000,00 гривень.

Згідно із п. 2.2 статті 2 договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік виписку, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в статті 14 п. 14.1 Договору, Додатку 1 (Специфікації), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодувань витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або чинним законодавством України).

За змістом п. 2.3. статті 2 Договору строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) зазначений в статті 14 п. 14.2. Договору та складає 48 місяців.

Відповідно до п.2.4 статті 2 договору предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії даного договору.

Відповідно до п. 4.2. статті 4 Договору усі платежі за Договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до графіку та умов цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на транзитний рахунок відповідно до статті 14 п. 14.5. Договору. Лізингові платежі включають: платежі з відшкодування частини вартості предмета лізингу: винагороду лізингодавця за користування предметом лізингу (винагорода): платежі з відшкодування витрат лізингодавця. пов`язаних з порушеннями лізингоодержувача: платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу: платежі з відшкодування витрат адміністративних штрафів, пов`язаних з порушеннями лізингоодержувача: платежі з відшкодування інших витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням цього Договору (в т.ч. не зазначені в Договорі, але що можуть виникнути у лізингодавця при виконанні Договору).

За змістом п. 6.2.2. статті 6 Договору на лізингоодержувача покладено обов`язок сплатити лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу відповідно до графіку та статті 14 п. 14.3. цього Договору.

Відповідно до п. 6.2.3. статті 6 Договору лізингоодержувач зобов`язався сплатити лізингодавцю винагороду за користування предметом лізингу відповідно до графіку та статті 14 п. 14.3. цього Договору.

Окрім цього, у п. 6.2.4. статті 6 Договору сторони узгодили, що лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю інші платежі відповідно до статті 14 п. 14.6. Договору, в строки, визначені умовами Договору та/або графіком лізингових платежів.

Відповідно до п. 6.3.3. Договору лізингу Лізингодавець має право відмовитись від цього договору шляхом дострокового розірвання у випадках передбачених чинним законодавством України.

У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1. Договору лізингу для цілей цього договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць.

Згідно із п. 8.2.1 Договору лізингу у разі настанні події дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором.

Разом з тим, п.14.3 статті 14 договору передбачено лізингові платежі та порядок їх сплати: щомісяця згідно з графіком, що включає в себе платіж з відшкодування частини вартості предмета лізингу у розмірі згідно з додатком 2; винагорода за користування предметом лізингу в розмірі 24,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних згідно з додатком 2.

Відповідно до п.14.10 статті 14 договору щомісяця в період сплати лізингових платежів лізингоодержувач сплачує лізинговий платіж в розмірі 8520 гривень та відшкодовує лізингодавцю всі витрати, що пов`язані з виконанням договору та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточному місяцю.

У відповідності до п. 14.7. статті 14 Договору після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу, але не пізніше дати укладення Договору лізингоодержувач вносить авансовий лізинговий платіж у розмірі 91000,00 грн.

Згідно із п. 9.2. статті 9 Договору у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених пунктами 6.2.2., 6.2.3. Договору, щодо сплати винагород та відшкодувань вартості предмета лізингу, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.

На виконання умов договору фінансового лізингу 15.04.2019 лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу, відповідно до якого позивач передав відповідачу у користування легковий автомобіль марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Так як відповідачем не здійснювалася сплата лізингових платежів більше ніж один календарний місяць, 08.06.2022 позивачем було направлено лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту. Поштове відправлення з вищевказаним повідомленням 16.06.2022 було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання. Повідомлення про настання події дефолту було особисто вручено відповідачеві, що підтверджується роздруківкою з сайту ДД ПАТ «Укрпошта».

Згідно із п. 8.2.4. Договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з момент отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦПК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену у повідомленні.

Оскільки лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту, предмет лізингу не повернутий, договір лізингу №LVBRA!00000737 вважається розірваним з 30.06.2022 року.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 цього Кодексу).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу).

Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (чинний на час укладення договору). За статтею 4 цього Закону лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця.

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, правовідносини сторін у цій справі виникли з договору фінансового лізингу та регулюються законом, чинним на час укладення договору фінансового лізингу.

За частинами другою, третьою статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, користуючись предметом лізингу, не виконувала належним чином умови Договору лізингу, допустила порушення покладених на неї зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів, що є подією дефолту, не повідомила про відмову від договору лізингу в односторонньому порядку у встановлені законом строки, на повідомлення про настання події дефолту жодним чином не зреагувала, що призвело до розірвання договору лізингу позивачем 30.06.2022 в односторонньому порядку.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, як право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18 роз`яснено, що якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору (п. 9.12).

Також, в п.26 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень ч.1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Враховуючи, що на час розгляду справи Договір фінансового лізингу автомобіля №LVBRA!00000737 від 15.04.2019р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П., є розірваним, то лізингоодержувач зобов`язаний повернути лізингодавцю майно, а саме предмет лізингу, яким він користувався за вказаним договором. Оскільки відповідачем не вчинено будь-яких дій щодо добровільного повернення предмета лізингу позивачу, то такий підлягає примусовому вилученню у відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 5145 грн.

Керуючись ст.ст.11, 12, 13, 76, 81, 223, 259, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про вилучення майна задовольнити.

Вилучити у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) транспортний засіб - автомобіль марки «Honda CR-V», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» судовий збір у розмірі 5145 (п`ять тисяч сто сорок п`ять) гривень.

Повний текст рішення виготовлений 21.02.2023р.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ПантелєєвД.Г.