Справа № 570/4233/22
Номер провадження 2/570/296/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Дзюбишиної І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Коробки Н.М.

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У зв`язку з тим, що подружжя має різні характери, різні погляди на життя, позивач не має бажання надалі проживати разом з відповідачкою, то позивач просить суд розірвати шлюб, судові витрати стягнути з відповідачки на його користь.

Позивач позов підтримав. Пояснив, що між ним та відповідачкою відсутнє взаєморозуміння, вони конфліктують, позивачка не зважає на його інтереси, не поважає його права на власність. Через зазначені обставини та окреслену поведінку відповідачки у позивачка немає ні бажання, ні терпіння на те, щоб проживати разом. Почуття любові до відповідачки відсутнє, вони не проживають як сім`я тривалий час. Просить не надавати строк на примирення, так як він не бажає надалі проживати разом з відповідачкою та терпіти психологічне насильство. Тому просить суд розірвати шлюб, оскільки шлюб суперечить його інтересам. Додав, що з позовом до суду звернувся добровільно, без стороннього примусу.

Представник позивача позов підтримала та додала, що взаєморозуміння між сторонами відсутнє. Примирення не можливе.

Відповідачка позов не визнала. Пояснила, що чоловік насправді не бажає розірвання шлюбу, а до суду звернувся під впливом іншої особи, яка бажає зруйнувати їх сім`ю. У той же час не заперечує, що взаємовідносини з чоловіком погіршилися з серпня 2022 року, вони фактично не проживають як сім`я, позивач обмежує її у правах, для прикладу, не дозволяє їй купувати новий стільниковий телефон. Також не дбає про спільне майно. Вважає, що пояснення позивача містить багато неправди. Небажання розірвати шлюб обґрунтовує можливістю зберегти сім`ю.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Позивач пояснив суду, а відповідачка не надала чітких заперечить щодо того, що відповідачка не поділяє життєві цінності позивача, неодноразово застосовувала психологічне насильство щодо позивача. Сторони не проживають як сім`я з серпня 2022 року, про що вони пояснили. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя; позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачкою. У той же час відповідачка пояснила, що позивач обмежує її у власних правах.

В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Таким чином збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Отже, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою.

Позивач в категоричній формі заявив, що не бажає ні примирення, ні подальшого проживання з відповідачкою. Позивач не проявляє до відповідачки ні симпатії, ні почуття любові. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на життя.

В судовому засіданні не були здобуті докази того, що сторони проявляють турботу одне про одного; проявляють почуття любові та взаємоповаги; мають на меті спільно вирішувати ті чи інші проблемні ситуації; мають бажання підтримувати одне одного.

Пояснення відповідачки щодо своєї незгоди на розірвання шлюбу переважно ґрунтувалися на припущенні, що позивач насправді має намір зберегти сім`ю.

Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

А тому наявні підстави для задоволення заявленого позову.

Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. І у даному випадку вони складають суму 992 грн. 40 коп. (сплата судового збору), та повинні бути стягнути з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05.05.1990 р. виконавчим комітетом Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. - судових витрат (судовий збір).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 )

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 )

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 22 лютого 2023 року.