печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

про призначення судової експертизи

02 лютого 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,,

при секретарі судових засідань - Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Державної казначейської служби України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЗНВА-КР» про встановлення використання ідентичної вибухової речовини та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває справа №760/14648/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Державної казначейської служби України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЗНВА-КР» про встановлення використання ідентичної вибухової речовини та стягнення коштів.

В ході підготовчого судового засідання представник позивача звернулася до суду з клопотанням про призначення експертизи об`єктів інтелектуальної власності та економічну експертизу. З огляду на обґрунтування своїх вимог позивач вважає, що для всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та правильного вирішення спору необхідно дати відповіді на питання, які викладені у клопотанні.

Проведення зазначеної експертизи представник позивача просить доручити експертам Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 501.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали подане клопотання у повному обсязі.

Представники відповідачів Міністерства економіки України та Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» проти задоволення клопотання заперечували.

Всі інші учасники процесу у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд серед іншого вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Стаття 103 ЦПК України визначає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 1 ст. 107 ЦПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, Суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

З урахуванням того, що кожна сторона вільна у наданні доказів, а суд зобов`язаний сприяти у використанні сторонами наданих їм прав, враховуючи предмет спору, слід визнати

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

З огляду на вище встановлені обставини, суд вважає можливим доручити проведення експертного дослідження експертам Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 501.

При цьому суд роз`яснює сторонам положення ч. 1 ст. 109 ЦПК України, згідно якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Обов`язок з оплатити вартості проведення експертизи суд покладає на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 103-109, 116 ЦПК України, п.15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Державної казначейської служби України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЗНВА-КР» про встановлення використання ідентичної вибухової речовини та стягнення коштів - задовольнити.

Призначити у справі судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності та економічну експертизу об`єктів інтелектуальної власності, виконання якої доручити експертам Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 501.

На вирішення експерта (експертів) поставити питання:

Чи базується формула корисної моделі за патентом № 44838 «Вибухова речовина «Грануліт К» (заявка № u 2009 06325 від 18.06.2009 року) на описі?

Чи є матеріали заявки на корисну модель «Вибухова речовина «Грануліт К» (формула, опис, реферат) в редакції відповідно до позовної заяви такими, що виходять за межі розкритої у заявці № u 2009 06325 від 18.06.2009 року на корисну модель «Вибухова речовина «Грануліт К» суті?

Чи наявні у формулі корисної моделі «Вибухова речовина «Грануліт К», в редакції відповідно до позовної заяви, ознаки, яких не було в матеріалах заявки № u 2009 06325 від 18.06.2009 року?

Чи є корисна модель «Вибухова речовина «Грануліт К», обсяг прав за якою визначається формулою в редакції відповідно до позовної заяви, новою та промислово придатною на дату подання заявки № u 2009 06325 від 18.06.2009 року?

Чи ідентичні та/або еквівалентні ознаки:

- складу вибухової речовини марки грануліт К5 згідно технічних умов ТУ У 24.6- 2:2010 "Речовина вибухова промислова гранульована грануліт К" та складу вибухової речовини грануліт К, який зазначений за № 1 у таблиці опису до патенту на корисну модель № НОМЕР_1 Вибухова речовина «Грануліт К» та складу вибухової речовини «Грануліт ВМ» № 4 згідно технічних умов ТУ У 20.5-3:2014 «Речовина вибухова промислова гранульована грануліт ВМ» зі зміною № 1;

- складу вибухової речовини марки грануліт К6 згідно технічних умов ТУ У 24.62:2010 "Речовина вибухова промислова гранульована грануліт К" та складу вибухової речовини грануліт К, який зазначений за № 2 у таблиці опису до патенту на корисну модель № НОМЕР_1 Вибухова речовина «Грануліт К» та складу вибухової речовини «Грануліт ВМ» № 4 згідно технічних умов ТУ У 20.5-3:2014 «Речовина вибухова промислова гранульована грануліт ВМ» зі зміною № 1;

- складу вибухової речовини марки грануліт К7 згідно технічних умов ТУ У 24.6_2:2010 "Речовина вибухова промислова гранульована грануліт К" та складу вибухової речовини грануліт К, який зазначений за № 3 у таблиці опису до патенту на корисну модель № НОМЕР_1 Вибухова речовина «Грануліт К» та складу вибухової речовини «Грануліт ВМ» № 4 згідно технічних умов ТУ У 20.5-3:2014 «Речовина вибухова промислова гранульована грануліт ВМ» зі зміною № 1?

Чи можливе визначення конкретного одиничного прикладу здійснення корисної моделі відповідно до формули патенту на корисну модель № НОМЕР_1 «Вибухова речовина «Грануліт К» з огляду на недотримання вимоги єдності та неправильного вираження співвідношення масових відсотків інгредієнтів активного продукту і цільової добавки у формулі корисної моделі?

Чи використано при виготовленні та застосуванні вибухової речовини «Грануліт ВМ» № 4 згідно технічних умов ТУ У 20.5-3:2014 «Речовина вибухова промислова гранульована грануліт ВМ» зі зміною № 1 кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули за патентом на корисну модель № 44839 «Вибухова речовина Грануліт К», або ознаку, еквівалентну їй?

Чи використано при виготовленні та застосуванні вибухової речовини «Грануліт ВМ» № 4 згідно технічних умов ТУ У 20.5-3:2014 «Речовина вибухова промислова гранульована грануліт ВМ» зі зміною № 1 кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули корисної моделі, в редакції згідно позовної заяви, або ознаку, еквівалентну їй?

Яку кількість вибухової речовини «Грануліт ВМ» № 4 виготовлено Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» згідно технічних умов ТУ У 20.5-3:2014 «Речовина вибухова промислова гранульована грануліт ВМ» зі зміною № 1 та «Регламент технологического процесса изготовления вещества взрывчатого промышленного гранулит ВМ» за період з 01.01.2015 року по 18.06.2019 року.

Якої майнової шкоди (збитків) завдано ОСОБА_1 діями Відповідачів, зважаючи на те, що зареєстрований патент на корисну модель № НОМЕР_1 «Вибухова речовина «Грануліт К» формула якого містить невідповідності щодо вимоги єдності, зважаючи на обсяг виготовлення та використання Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» вибухової речовини «Грануліт ВМ» № 4 згідно технічних умов ТУ У 20.5-3:2014 «Речовина вибухова промислова гранульована грануліт ВМ» зі зміною № 1 та зважаючи на умови ліцензійного договору № 1 на використання корисної моделі від 02.01.2015 р. укладеного між ОСОБА_1 та ПП «ІНТЕГРАЛ ПЛЮС» і договір № 1794 від 17.08.2018 р. між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПП «ІНТЕГРАЛ ПЛЮС» на постачання вибухової речовини Грануліт К?

-Висновок скласти на підставі наявних в матеріалах справи даних.

- У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 760/14648/19-ц.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Роз`яснити справи наслідки ч. 1 ст. 109 ЦПК України, згідно якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити до отримання висновку експерта.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: