ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 691/1240/18
Провадження № 22-ц/821/31/23
категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1

відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2

представник відповідача (позивача за зустрічним позовом): адвокат Пастухов О.В.

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 , в порядку поділу майна подружжя;

- припинити відповідачці ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 , що було у неї на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 листопада 2012 року, посвідченого Соколовою О. М., приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області;

- поділити житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 між ним та відповідачкою ОСОБА_4 в натурі в ідеальних частках, виділивши йому 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, та відповідачці ОСОБА_4 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами;

- у разі, якщо виділ (поділ) житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то поділ (виділ) ідеальних часток провести із ними, з присудженням грошової компенсації співвласнику (співвласникам), частка (частки) якого (яких) зменшилась (зменшились);

- у випадку не можливості виділити 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 в натурі, встановити порядок користування житловим будинком з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 .

Судові витрати стягнути з відповідачки ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на свою користь боргові зобов`язання сплачені ним відповідно до договору кредиту (кредитної лінії) № Го-0610 від 21.08.2013 у сумі 14000 грн. 00 коп.

Також у підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив:

- визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами та будівлями (Сарай літ «Б», погріб літ. «Д», колодязь питний № 1, вигрібна яма № 4, огорожа № 5, ворота з хвірткою № 6, огорожа № 7, вимощення І), в порядку поділу майна подружжя;

- припинити відповідачці ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з надвірними спорудами та будівлями (Сарай літ «Б», погріб літ. «Д», колодязь питний № 1, вигрібна яма № 4, огорожа № 5, ворота з хвірткою № 6, огорожа № 7, вимощення І), що було у неї на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 листопада 2012 року, посвідченого Соколовою О. М., приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області;

- визнати за ним в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, які вкладені у конструктивні елементи об`єктів самочинного будівництва, а саме: прибудова літ. «А»: фундаменти цегла, стіни цегляні, міжповерхове перекриття дерев`яні, вікна металопластикові зі склопакетами, двері дерев`яні, підлога плитка керамічна, покрівля метало черепиця, опорядження пластикова вагонка, плитка керамічна, внутрішнє інженерне обладнання електропостачання, водопостачання, каналізація, опалення; Літня кухня, гараж літ. «Г»: фундаменти бутовий камінь, стіни цегляні, міжповерхові перекриття дерев`яні, вікна металопластикові зі склопакетами, двері металопластикові зі склопакетами, підлога бетон, лінолеум, покрівля метало черепиця, внутрішнє інженерне обладнання електропостачання, водопостачання, каналізація, газопостачання;

- визнати за ним в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1519, для обслуговування житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ;

- стягнути із відповідачки ОСОБА_4 на свою користь, боргові зобов`язання сплачені ним відповідно до договору кредиту (кредитної лінії) № Го-0610 від 21.08.2013 в сумі 14000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Рішенням Городищенського райсуду від 30.11.2017 шлюб було розірвано. За час перебування у шлюбі, а саме, 17.11.2012 вони придбали житловий будинок АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу, вказане майно у добровільному порядку вони поділити не можуть.

Спільно придбаний будинок перебував у занедбаному стані і потребував ремонту, а тому він оформив із КС «Кредит-Союз» договір кредиту, на підставі якого отримав грошові кошти у сумі 28000 грн. 00 коп. на ремонт будинку. Вказану заборгованість за кредитом він погасив повністю. Відтак вважає, що поділу підлягає майно з урахуванням боргових зобов`язань за кредитним договором.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просить у задоволенні первісного позову відмовити, визнати за нею право власності на 1/1 частку (одна ціла частка) житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку поділу майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/1 частку (одна ціла частка) автомобіля марки NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , в порядку поділу майна подружжя.

Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 зазначила, що вона з ОСОБА_1 з 15.10.2021 по 30.11.2017 перебувала у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , який перебуває на її утриманні.

Перед розірванням шлюбу вона домовилася з ОСОБА_1 про добровільний розподіл спільно нажитого майна, однак, після розірвання шлюбу, останній зажадав виділити йому більшу частину від спільного майна, а деяке майно взагалі приховав з метою його одноособового привласнення.

Так, вона дізналася, що 10.11.2017 ОСОБА_1 оформив на себе право власності на автомобіль марки NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який фактично був придбаний за кошти її батьків та кошти подаровані їй особисто ще за час їх перебування у шлюбі.

Все належне їм із ОСОБА_1 майно було придбано за час перебування у шлюбі за кошти її батьків, оскільки вони достатньо заробляли і могли зробити такі подарунки, а саме: і житловий будинок АДРЕСА_1 , і автомобіль марки NISSAN ALMERA. Її чоловік не потратив жодної копійки на придбання даного майна. Вказаний автомобіль належав їхньому кумові і договір купівлі-продажу на оформлявся, вони користувалися автомобілем з 2014 року з умовою оформлення автомобіля на ОСОБА_1 «по довіреності». Лише у листопаді 201 року було оформлено право власності на автомобіль.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить їй на праві власності, ОСОБА_1 у ньому зареєстрований і періодично безпідставно проникає до будинку, користуючись тим, що там зареєстрований. Ці відвідини негативно впливають на її відносини з дитиною, яка також проживає у даному будинку і перебуває на її утриманні. Наявність реєстрації слугує для ОСОБА_1 прикриттям для втручання в побут та процес ведення господарства.

Вказані обставини перешкоджають їй вільно розпоряджатися належним їй майном та вести домашнє господарство.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2022 року Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Поділено житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в натурі виділивши 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями ОСОБА_1 та 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 .

Припинено ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.11.2012, посвідченого приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області Соколовою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2088.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , судові витрати в сумі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено повністю.

Скасовано арешт автомобіля марки NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , (Свідоцтво НОМЕР_6 видане 10.11.2017), який належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , накладений ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 22.02.2019.

Скасовано арешт житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , накладений ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 19.03.2019.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати рішення суду 1 інстанції, в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на частку земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1519 для обслуговування житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та стягнення судових витрат та ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на частку земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1519 для обслуговування житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат пропорційно до задоволення позовних вимог, стягнути із ОСОБА_4 на його користь понесені ним судові витрати за подання апеляційної скарги.

У жовтні 2022 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12.09.2022 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити повністю, а зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тобто, якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, частина якого перейшла у власність до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право на землю у розмірі частки права власності у спільному будинку відповідно до статей 120 ЗК України та 377 ЦК України. Вважає, що у кожного із подружжя, який має частку у спільно набутому будинку, у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що при розгляді справи судом 1 інстанції неповно встановлено обставини та не враховано як її інтереси щодо неможливості володіння та користування із ОСОБА_1 неподільним майном після розірвання шлюбу, а також інтереси дітей. Вказує, що відмовою їй у позові суд першої інстанції фактично відмовив їй у доступі до правосуддя та змусив її оскаржувати рішення або звертатися із повторним позовом, несучи при цьому додаткові судові витрати та витрати на правову допомогу, з метою захисту свої прав.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

В грудні 2022 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 оріони за безпідставністю та рішення в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_4 залишити без змін. Вказує, що апеляційна скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, а в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_4 ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи те, що він не надав згоди і не дає на грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості частки, оскільки нерухоме майно було набуте сторонами за час перебування у шлюбі і не відносить до приватної власності чоловіка або дружини, є їхньою спільною сумісною власністю як подружжя і частки кожного з них рівними. Одночасно, ОСОБА_8 не зверталася з вимогою про отримання грошової компенсації, не вносила попередньо на депозитний рахунок суду відповідну грошову суму, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, тому суд вірно визнав ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишив його у їхній спільній часткові власності.

В січні 2023 року представник ОСОБА_3 адвокат Пастухов О.В. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі, як необґрунтовану та безпідставну.

Вказує, що відмовляючи у позовних вимогах ОСОБА_1 щодо поділу земельної ділянки, судом 1 інстанції правомірно було враховану ту обставину, що право власності на вищевказану земельну ділянку виникло у ОСОБА_3 на підставі рішення Городищенської міської ради №18-45/VII від 07.09.2017р., тобто хоч і за час перебування у шлюбі із ОСОБА_1 , але у результаті безоплатної приватизації, а не придбання за спільні кошти подружжя.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 18683грн. у якості судових витрат, як компенсацію вартості різноманітних експертиз, то адвокат звертає увагу на те, що ініціатором проведенням судової експертизи так і оцінки спірного автомобіля був саме ОСОБА_1 , тому він і має оплачувати вартість проведення вищезазначених експертних досліджень, а не перекладати цей обов`язок на ОСОБА_3 , оскільки підстав, передбачених ст. 105 ЦПК України для обов`язкового призначення проведення вищевказаної експертизи в даному випадку не вбачається і ОСОБА_3 ніколи не підтримувала в суді клопотання ОСОБА_1 на проведення вищевказаних експертиз та у свою чергу ОСОБА_3 завжди наголошувала в суді на тому, що вищевказаний маленький житловий будинок із надвірними спорудами є фактично неподільним (загальною площею 54 кв. метри), і це без експертизи було очевидним. ОСОБА_3 вищевказана експертиза не була потрібна взагалі і вона вважає, що із ринковою ціною нерухомого майна сторони по справі могли визначитися самостійно і без експерта за згодою сторін, однак саме позиція ОСОБА_1 , який вважав, що спірна нерухомість коштує значно більше, чим 221 тис. грн.. спонукала суд до призначення проведення експертизи, вартість якої ОСОБА_9 хоче перекласти безпідставно на ОСОБА_3 .

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

18 жовтня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

20 жовтня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 листопада 2022 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі в період часу з 15.10.2011 по 30.11.2017.

За час перебування в шлюбі, подружжя придбало у власність нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 17.11.2012 та витягом про державну реєстрацію прав № 36376551 від 22.11.2012. Будинок зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 .

Крім того, за час перебування у шлюбі було придбано автомобіль марки NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , (Свідоцтво НОМЕР_6 , видане 10.11.2017), який зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1

21.08.2013 між КС «Кредит - Союз» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № Го-0610, відповідно до умов якого, останній отримав від кредитної спілки кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 28000 грн., з цільовим призначенням кредиту: ремонт житла будинку.

Згідно довідки КС «Кредит - Союз» № 2 від 19.02.2018, ОСОБА_1 у 2013 році брав кредит у сумі 28000 грн. на ремонт будинку. Кредит погашений повністю.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112641776 від 02.02.2018, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1519, площею 0,0687, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_4 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1071/20-23 від 18.06.2021, на території будинковолодіння АДРЕСА_1 розташовані:

- самочинно збудована господарська будівля Літня кухня, гараж (літ.Г) рік спорудження 2014.

- самочинна реконструкція Прибудова (літ. а) рік реконструкції 2014.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної, оціночно-земельної експертизи від 25.06.2021 № 1069-1070/20/753-754/21-23, ймовірна ринкова вартість житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , без врахування самовільно побудованих будівель, а саме: літньої кухні, гаража літ. «Г» та прибудови літ. «а» - становить 212221 грн.; ймовірна ринкова вартість належних позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності 1/2 ідеальна частка житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , до проведення розподілу становить 106110 грн. 50 коп.; ймовірна ринкова вартість належних відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності 1/2 ідеальна частка житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , до проведення розподілу становить 106110 грн. 50 коп.; враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення житлового будинку «А-І» по АДРЕСА_1 , функціональне використання приміщень, розділити житловий будинок в частках 1/2 до 1/2 з метою влаштування двох ізольованих квартир у відповідності до ідеальних часток співвласників не вбачається за можливе; враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення житлового будинку А-І» по АДРЕСА_1 , функціональне використання приміщень, надати варіанти порядку спільного користування житловим будинком із погосподарськими будівлями та спорудами, не вбачається за можливе. Ймовірна ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1519 становить 39159 грн.

Відповідно до висновку про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу № 604/11-21, ринкова вартість автомобіля NISSAN ALMERA № кузова НОМЕР_2 , складає 92311 грн. 42 коп.

Рішенням Городищенської міської ради Черкаської області № 18-45/VII від 07.09.2017, затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність по АДРЕСА_1 , в межах насаленого пункту (кадастровий номер :01:001:1519) площею 0,0687 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд із земель житлової та громадської забудови.

Передано у приватну власність ОСОБА_4 вказану земельну ділянку.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112641776 від 02.02.2018 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 08.08.2017, земельна ділянка з кадастровий номер :01:001:1519, площею 0,0687 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), зареєстрована на праві приватної власності на ОСОБА_4 , на підставі рішення Городищенської міської ради № 18-45/VII від 07.09.2017.

Судом установлено, що за договором кредиту (кредитної лінії) № Го-0610 від 21.08.2013, між КС «Кредит - Союз» і ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 28000 грн. на ремонт житла (будинку).

Відповідно до Додатку до цього Договору від 22.08.2013, графік погашення кредиту складає період з 21.09.2013 по 21.08.2016.

Згідно довідки КС «Кредит - Союз» № 2 від 19.02.2018, ОСОБА_1 у 2013 році брав кредит у сумі 28000 грн. на ремонт будинку. Кредит погашений повністю.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції не відповідає.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Пастухова Олега Володимировича задоволено частковою.

Вважати відповідачем по первісному позову та позивачем по зустрічному позову громадянку України ОСОБА_10 замість ОСОБА_4 .

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі в період часу з 15.10.2011 по 30.11.2017.

За час перебування в шлюбі, подружжя придбало у власність нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 17.11.2012 та витягом про державну реєстрацію прав № 36376551 від 22.11.2012. Будинок зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 .

Крім того, за час перебування у шлюбі було придбано автомобіль марки NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , (Свідоцтво НОМЕР_6 , видане 10.11.2017), який зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1

21.08.2013 між КС «Кредит - Союз» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № Го-0610, відповідно до умов якого, останній отримав від кредитної спілки кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 28000 грн., з цільовим призначенням кредиту: ремонт житла будинку.

Згідно довідки КС «Кредит - Союз» № 2 від 19.02.2018, ОСОБА_1 у 2013 році брав кредит у сумі 28000 грн. на ремонт будинку. Кредит погашений повністю.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112641776 від 02.02.2018, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1519, площею 0,0687, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1071/20-23 від 18.06.2021, на території будинковолодіння АДРЕСА_1 розташовані:

- самочинно збудована господарська будівля Літня кухня, гараж (літ.Г) рік спорудження 2014.

- самочинна реконструкція Прибудова (літ. а) рік реконструкції 2014.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної, оціночно-земельної експертизи від 25.06.2021 № 1069-1070/20/753-754/21-23, ймовірна ринкова вартість житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , без врахування самовільно побудованих будівель, а саме: літньої кухні, гаража літ. «Г» та прибудови літ. «а» - становить 212221 грн.; ймовірна ринкова вартість належних позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності 1/2 ідеальна частка житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , до проведення розподілу становить 106110 грн. 50 коп.; ймовірна ринкова вартість належних відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 ідеальна частка житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , до проведення розподілу становить 106110 грн. 50 коп.; враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення житлового будинку «А-І» по АДРЕСА_1 , функціональне використання приміщень, розділити житловий будинок в частках 1/2 до 1/2 з метою влаштування двох ізольованих квартир у відповідності до ідеальних часток співвласників не вбачається за можливе; враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення житлового будинку А-І» по АДРЕСА_1 , функціональне використання приміщень, надати варіанти порядку спільного користування житловим будинком із погосподарськими будівлями та спорудами, не вбачається за можливе. Ймовірна ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1519 становить 39159 грн.

Відповідно до висновку про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу № 604/11-21, ринкова вартість автомобіля NISSAN ALMERA № кузова НОМЕР_2 , складає 92311 грн. 42 коп.

Рішенням Городищенської міської ради Черкаської області № 18-45/VII від 07.09.2017, затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність по АДРЕСА_1 , в межах насаленого пункту (кадастровий номер :01:001:1519) площею 0,0687 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд із земель житлової та громадської забудови.

Передано у приватну власність ОСОБА_2 вказану земельну ділянку.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112641776 від 02.02.2018 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 08.08.2017, земельна ділянка з кадастровий номер :01:001:1519, площею 0,0687 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), зареєстрована на праві приватної власності на ОСОБА_2 , на підставі рішення Городищенської міської ради № 18-45/VII від 07.09.2017.

Судом установлено, що за договором кредиту (кредитної лінії) № Го-0610 від 21.08.2013, між КС «Кредит - Союз» і ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 28000 грн. на ремонт житла (будинку).

Відповідно до Додатку до цього Договору від 22.08.2013, графік погашення кредиту складає період з 21.09.2013 по 21.08.2016.

Згідно довідки КС «Кредит - Союз» № 2 від 19.02.2018, ОСОБА_1 у 2013 році брав кредит у сумі 28000 грн. на ремонт будинку. Кредит погашений повністю.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції поділив житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі виділивши 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями ОСОБА_1 та 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями ОСОБА_2 ; визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 ; припинив ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.11.2012, посвідченого приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області Соколовою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2088.

Однак, такий висновок суду не відповідає встановленому порядку вирішення спорів про поділ спільного майна подружжя, оскільки визнаючи за однією із сторін право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, суд першої інстанції не встановив та зазначив у своєму рішенні обсяг спільного майна, що підлягає визнанню сумісним майном подружжя та визнавши право власності за одним з подружжя на половину спірного майна, не зазначив в своєму рішенні факт визнання права власності на 1/2 частину майна за іншою стороною подружжя.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи враховує, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вищезазначене узгоджується із п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60 , 69 СК України ), ч. 3 ст. 368 ЦК ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

При визначенні майна, яке підлягає поділу, необхідно з`ясовувати, коли саме сторони припинили ведення спільного господарства, обсяг спільного майна, нажитого на час припинення ведення спільного господарства, джерела придбання цього майна, наявність боргів подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

За нормами ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована і один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція є сталою, та висловлена Верховним Судом, зокрема, у Постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, Постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, Постанові Верховного Суду від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 686/15607/15-ц та Постанові від 17 січня 2020 року у справі № 523/9268/15-ц. Підстав відступити від зазначених висновків не встановлено.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції було достовірно встановлено, що за час перебування в шлюбі, подружжя придбало у власність нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 17.11.2012 та витягом про державну реєстрацію прав № 36376551 від 22.11.2012, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , набутий сторонами під час шлюбу за спільні кошти, тому вищевказане майно вважається спільною сумісною власністю подружжя.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції помилково не визначив обсяг всього вище переліченого нерухомого майна та не встановив йому правовий статус спільного майна подружжя, тому дане порушення вимог закону підлягає виправленню апеляційним судом.

Крім того, за час перебування у шлюбі було придбано автомобіль марки NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , (Свідоцтво НОМЕР_6 , видане 10.11.2017), який являється неподільною річчю.

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Під час поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 362/6124/15-ц від 15 січня 2020 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на вищевикладені обставини та в порушення вимог закону відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Тому з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне, враховуючи при цьому, що під час судового розгляду справи, сторони не дійшли згоди щодо отримання грошової компенсації та внесення грошової суми на депозитний рахунок відносно неподільної речі легкового автомобіля, визнати автомобіль NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнавши право власності по 1/2 частці за кожним із них без реального розподілу автомобіля, залишивши його у спільній частковій власності подружжя.

Згідно зі ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Виходячи із приписів ст. 60 СК України, факт реєстрації шлюбу в державних органах РАЦС тягне за собою встановлення презумпції виникнення спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час дії зареєстрованого шлюбу. Дана презумпція може бути спростована законом або договором.

Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки другий з подружжя не довів іншого.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й однин із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі і в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спостування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц (провадження № 61-2446св18), від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц (провадження № 61-8518св18) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А в силу вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Будь-яких обгрунтованих доказів спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна на будь-який із вище перелічених об`єктів жодною стороною під час розгляду не надано та не доведено підстав, що вказане майно є особистим майном одного з подружжя, на яке не може бути встановлено правовий режим спільного сумісного майна.

Отже, проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства, дослідивши наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що є доведеною та обставина, що все вище перелічене нерухоме та рухоме майно було набуте сторонами в період перебування в зареєстрованому шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак підлягає поділу між сторонами в рівних частках по 1/2 частині за кожним із них.

Враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, сторони не дійшли згоди щодо отримання грошової компенсації та внесення грошової суми на депозитний рахунок відносно нього, тому не може бути реально поділений між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що визнаючи за ним право власності на житлового будинку і відмовляючи йому у задоволенні позовної вимоги щодо визнання права власності на частину спірної земельної ділянки суд порушив його право на вільне і безперешкодне володіння, користування і обслуговування своїм майном, є помилковими.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Городищенської міської ради Черкаської області № 18-45/VII від 07.09.2017, затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність по АДРЕСА_1 , в межах насаленого пункту (кадастровий номер :01:001:1519) площею 0,0687 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд із земель житлової та громадської забудови.

Передано у приватну власність ОСОБА_2 вказану земельну ділянку.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112641776 від 02.02.2018 та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 08.08.2017, земельна ділянка з кадастровий номер :01:001:1519, площею 0,0687 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), зареєстрована на праві приватної власності на ОСОБА_2 , на підставі рішення Городищенської міської ради № 18-45/VII від 07.09.2017.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1519, суд 1 інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 одержала земельну ділянку в межах норм безоплатної приватизації, використавши своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду, а не вона була придбана за спільні кошти чи в результаті спільної праці подружжя.

Колегія суддів погоджується з висновками суду 1 інстанції та звертає увагу на те, що відповідно до частини п`ятої статті 61 СК України в редакції Закону України від 11 січня 2011 року № 2913-VI «Про внесення змін до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 8 лютого 2011 року, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя була земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації. Законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VI «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини/ чоловіка», який набрав чинності з 13 червня 2012 року, режим майна подружжя, набутого внаслідок приватизації, змінено. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 57 СК України земельна ділянка, набута на час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю дружини/ чоловіка. Частину п`яту статті 61 СК України виключено.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 одержала земельну ділянку в межах норм безоплатної приватизації та таким чином використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду на підставі рішенням Городищенської міської ради Черкаської області № 18-45/VII від 07.09.2017, а тому відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 57 СК України вищевказана земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1519 , набута ОСОБА_3 на час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю ОСОБА_3 .

В зв`язку з вищевикладеним, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 , підлягають частковому задоволенню.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки, рішення суду підлягає до часткового скасування в частині вирішення вимог поділу житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, та автомобіля та прийняття нової постанови в цій частині, тому колегія суддів не вбачає підстав для проведення перерозподілу судових витрат за наслідками розгляду справи в суді апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне залишити рішення районного суду в частині розподілу судових витрат без змін.

Згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст.367,368,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2022 року в частині первісного позову щодо поділу житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 ; припинення ОСОБА_2 права власності на ідеальної частки житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 , та зустрічного позову, скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 ; автомобіль NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку автомобіля NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на частку автомобіля NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Автомобіль марки NISSAN ALMERA 1596, 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , залишити у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2022 року в іншій частині залишити без змін.

Судові витрати залишити за сторонами.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 01 березня 2023 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко