Провадження № 22-ц/801/512/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 рокуСправа № 127/19558/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кондратової Олени Василівни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2021 р. (справа №127/17004/21) з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.10.2021 р. і до досягнення повноліття.

На виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №67235921 з примусового виконання виконавчого листа №127/17004/21. Відповідач своєчасно не сплачує аліменти тривалий час, станом на 31.07.2022 р. заборгованість зі сплати аліментів складає 21 454,00 грн. За несвоєчасну сплату аліментів за період лютий 2022 р. - липень 2022 р. розмір пені складає 28 464,96 грн.

Враховуючи те, що пеня не може бути більшою 100% заборгованості зі сплати аліментів, просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 21 454,00 грн за період лютий - липень 2022 р. за виконавчим листом №127/17004/21, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 21.10.2021 р. (а.с. 1-4, 38).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 978 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) грн 32 коп. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період березень - червень 2022 р. за виконавчим листом №127/17004/21, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 21.10.2021 р.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 507,81 грн судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Кондратова О.В. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2021 р. (справа №127/17004/21) з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.10.2021 р. і до досягнення повноліття (а.с. 5-6).

Виконавчий лист №127/17004/21, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 21.10.2021 р., знаходиться на виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), виконавче провадження №67235921.

Згідно розрахунку заборгованості державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.07.2022 р. становить 21 454,00 грн (а.с. 7).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення до суду з позовом мав заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується відповідними доказами в матеріалах справи, а оскільки обов`язок зі сплати аліментів є не виконаний, тому у позивача виникло право на стягнення пені за несвоєчасне виконання аліментних зобов`язань.

Разом з тим, суд вважав, що за лютий 2022 р. пеня не може нараховуватись, оскільки, згідно розрахунку заборгованості державного виконавця, відповідач ОСОБА_2 в лютому 2022 р. здійснив оплату в розмірі 12 955,00 грн, з яких 3576,00 грн зараховано як повну сплату аліментів за лютий. Також за липень 2022 року суд не вирішував питання щодо нарахування пені, оскільки аліменти за липень 2022 року мали бути сплачені відповідачем у серпні 2022 року, а розрахунок заборгованості наданий станом на 31.07.2022 р., тобто, не надано доказу, чи сплачено боржником ОСОБА_2 аліменти, нараховані за липень 2022 року, в серпні, чи наступні місяці.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:

«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць

Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21.

ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання судового рішення, яким з нього стягнуто аліменти на утримання сина.

Також матеріали справи не містять доказів на спростування відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Разом з тим, судом першої інстанції не вірно встановлено період, за який з відповідача слід стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів, а також наведений судом першої інстанції розрахунок пені за прострочення сплати аліментів та обрахована сума пені не узгоджується з порядком обчислення неустойки (пені), викладеним у правовій позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, які виникли у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а лише згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць, а не в рахунок майбутніх платежів, як зазначив суд першої інстанції.

Так, з розрахунку заборгованості державного виконавця вбачається, що станом на 31.01.2022 року у ОСОБА_2 була заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 12 953, 00 грн. В лютому 2022 року боржником було сплачено 12 955,00 грн, які були направлені на погашення вказаної заборгованості. При цьому чергові щомісячні платежі зі сплати аліментів, починаючи з лютого 2022 року, сплачені боржником не були. Оскільки з лютого 2022 року по липень 2022 року, ОСОБА_2 не було здійснено жодного платежу, спрямованого на сплату аліментів, станом на 31.07.2022 року в нього утворилась заборгованість у розмірі 21 454,00 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, зазначивши, що здійснивши оплату в лютому в розмірі 12 955, 00 грн, частина з них, зокрема 3 576,00 грн були зараховані як повна сплата аліментів за лютий 2022 року.

Також суд першої інстанції безпідставно не взяв в розрахунок липень місяць, оскільки відповідно до наданого державним виконавцем розрахунку, заборгованість зі сплати аліментів включає період з лютого 2022 року по 31 липня 2022 року. Доказів сплати ОСОБА_2 аліментів за липень 2022 року суду не надано, як і не надано заперечень щодо наданого розрахунку.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися наступним чином:

-за лютий 2022 року: 3576,00 грн (нарахований місячний платіж аліментів)?1%?179 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів 01.03.2022 по 26.08.2022) =6 401,04 грн;

-за березень 2022 року: 3576,00 грн ?1%?148 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.04.2022 по 26.08.2022) = 5 292,48 грн;

-за квітень 2022 року: 3576,00 грн ?1%?118 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.05.2022 по 26.08.2022) = 4 219,68 грн;

-за травень 2022 року: 3576,00 грн ?1%?87 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.06.2022 по 26.08.2022) = 3 111,12 грн;

-за червень 2022 року: 3576,00 грн ?1%?57 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.07.2022 по 26.08.2022) = 2 038,32 грн;

-за липень 2022 року: 3576,00 грн ?1%?26 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.08.2022 по 26.08.2022) = 929,76 грн.

Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів: 6 401,04 + 5 292,48 + 4 219,68 + 3 111,12 + 2 038,32 + 929,76 = 21 992,40 грн, що перевищує 100% заборгованості з аліментів за цей період, а тому стягненню підлягає пеня у розмірі такої заборгованості, тобто 21 454,00 грн.

Відтак, у зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2481,00 грн за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кондратової Олени Василівни задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21 454 (двадцять одну тисячу чотириста п`ятдесят чотири) грн пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період лютий - липень 2022 р. за виконавчим листом №127/17004/21, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 21.10.2021 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2481,00 грн судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко