Єдиний унікальний № 371/134/23
Номер провадження № 2/371/231/23
"02" березня 2023 р. м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Каневського В. О.,
за участю секретаря судового засідання Семерей Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що позивач та відповідач з 27.08.2020 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис №1117. Подружжя має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, бо мають різні погляди на сімейне життя. Подружні відносини припинилися. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Тому позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також, враховуючи що відповідач дитину матеріально не утримує, просила стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та 1/6 частки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.
У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву та клопотань не надав.
На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Так, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.08.2020 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.08.2020 (а. с. 11).
Подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 31.07.2021 (а.с.12).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
З огляду на викладене, ураховуючи, що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відсутні підстави для надання подружжю строку для примирення, суд вважає за можливе розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Щодо стягнення аліментів на утримання дитини.
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд зазначає, що за ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі.
За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).
За змістом ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд визначає за заявою одержувача (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України).
З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд до вказаних відносин застосовує правила ч. 2-4 ст. 84 СК України.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Отже, умовами утримання є: проживання з жінкою дитини, яка не досягла трьох років або шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; походження дитини від подружжя, яке в справі має статус сторін; можливість відповідача (чоловіка) надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів.
Отже, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають малолітню, яка не досягла трьох років, дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утримання. Позивач з об`єктивних причин не в змозі отримувати дохід, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка на день постановлення рішення має вік 1 рік 7 місяців. Суд також прийняв до уваги відсутність відзиву, тобто спростування зазначених позивачем обставин, зокрема щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу. Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) чоловіка, що узгоджується з вимогами ст.80 СК України.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керувався наступним.
Позивач при подачі позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позовна вимога позивача підлягає задоволенню, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, суд відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, у зв`язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України,
Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 (адреса листування: АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1117.
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 31.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць.
Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання дружини - ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 31.01.2023 і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.
Копію рішення направити до ДРАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя В. О. Каневський