РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2077/22

01 березня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з 19 грудня 2011 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . У шлюбі сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано за Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2014 року у справі №564/1299/14-ц. Після припинення сімейних відносин відповідач не приймає участі у вихованні дочки, кошти на її утримання надає нерегулярно, а без участі батька дитини позивач самостійно не має можливості належним чином утримувати дитину, оскільки не має постійної роботи та доходів.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 21.11.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, подав до суду заяву про визнання позову, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Враховуючи викладене, суд приймає заяву відповідача, як заяву про визнання позову.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

19 грудня 2011 року виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області зареєстровано шлюб імж ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис про шлюб №21.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народжилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року, актовий запис про народження №6.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2014 року у справі №564/1299/14-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 29.12.2014.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків.

Разом з тим, відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків тау будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка немає достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Судом встановлено, що відповідач проживає окремо та надає кошти на утримання спільної дитини нерегулярно і доказів протилежного суду не надано.

При цьому, відповідач позов визнав і така відмова не порушує права та інтереси третіх осіб.

Відтак, визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, є обґрунтованим і вказаний розмір аліментів не буде надто обтяжливим для відповідача.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Позивач звернувся до суду з позовом 19.10.2022 року, що підтверджується відміткою на позовній заяві, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 /однієї четвертої/ частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992 /дев`ятсот дев`яносто дві/ гривні 40 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 09.03.2004 Сторожинецьким РВ УМВС України Чернівецької області (житель АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено

01 березня 2023 року.

СуддяЛ. А. Грипіч