Постанова

Іменем України

28 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 2314/6287/12

провадження № 61-9656св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник -Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Служба у справах дітей Черкаської обласної державної адміністрації,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну стягувача його правонаступником у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Відділ ГІРФО УМВС України в Черкаській області, орган опіки та піклування м. Черкаси, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалуПридніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року у складі судді Казидуб О. Г. та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Новікова О. М., Вініченка Б. Б., Гончар Н. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У липні 2013 року Публічне акціонерне товариства «Банк» Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Відділ ГІРФО УМВС України в Черкаській області, орган опіки та піклування м. Черкаси, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

Придніпровський районний суд м. Черкаси рішенням від 05 березня 2014 року позов задовольнив частково. Звернув стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом визнання права власності на зазначену квартиру за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в розмірі 2 171 271,79 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 72 205,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 квітня 2012 року - 576 911,69 грн; заборгованість за простроченим кредитом - 15 042,55 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 квітня 2012 року - 120 188,47 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 37 509,92 дол. США, що складає за курсом НБУ станом на 28 квітня 2012 року - 299 655,49 грн; заборгованість за простроченою комісійною винагородою банку - 41 258,50 грн; заборгованість за пенею - 1 133 257,64 грн. В задоволенні іншої частини вимог позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Черкаської області рішенням від 06 травня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилив. Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнив. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2014 року в частині відмови у виселенні проживаючих осіб із спірної квартири, яка є предметом іпотеки, скасував та ухвалив в цій частині нове рішення про задоволення вимог про виселення проживаючих осіб із спірної квартири, яка є предметом іпотеки. Виселив із квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» (далі - ТОВ «Олком-Лізинг») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ТОВ «Олком-Лізинг» посилалося на те, що 14 вересня 2020 року відбувся аукціон з продажу кредитного портфеля ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який складається з прав вимоги та інших майнових прав за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою, лот № GL3N219036. Переможцем аукціону визначене ТОВ «Олком-Лізинг».

09 жовтня 2020 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договори про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Олком-Лізинг» набуло права вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до позичальників та/або поручителів, іпотекодавців (заставодавців), які зазначені у додатках 1, 2 до цих договорів.

Таким чином, ТОВ «Олком-Лізинг» є правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і набуло, зокрема, права вимоги за кредитним договором від 20 квітня 2007 року № 656-ЧД, договором іпотеки від 20 квітня 2007 року № 656-ЧД, які укладені з ОСОБА_1 , та договором поруки від 20 квітня 2007 року № 656-ЧД, який укладений з ОСОБА_2 . З урахуванням наведеного просило заяву задовольнити.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, заяву ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну стягувача його правонаступником задоволено. Замінено первісного стягувача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника ТОВ «Олком-Лізинг» за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2014 року у справі № 2314/6287/12-ц.

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що відповідно до змісту договорів про відступлення прав вимоги від 09 жовтня 2020 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 09 жовтня 2020 року відступило ТОВ «Олком-Лізинг» права вимоги за кредитним договором, договором іпотеки та договором поруки, а тому відбулася заміна сторони стягувача за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2014 року у справі № 2314/6287/12-ц.

Заяву апеляційний суд розглядав неодноразово.

Черкаський апеляційний суд постановою від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення. Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 22 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Постанову Черкаського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року скасовано, прийнято постанову про задоволеннязаяви ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну стягувача його правонаступником. Замінено первісного стягувача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника - ТОВ «Олком-Лізинг» за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2014 року у справі № 2314/6287/12-ц.

Суд апеляційної інстанції мотивував постанову тим, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності учасника справи ОСОБА_2 , належним чином не повідомленого про місце, дату та час судового засідання, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення. При цьому апеляційний суд дійшов висновку, що ТОВ «Олком-Лізинг» підтвердило правомірність передання кредитором своїх прав за договором відступлення права вимоги, тому правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони стягувача.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У вересні 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалуПридніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача відмовити.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням апеляційним судом того, що ТОВ «Олком-Лізінг» як новий кредитор всупереч Закону України від 13 квітня 2021 року № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (далі - Закон № 1381-IX), не задовольнив заяву ОСОБА_1 про реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором.

У грудні 2022 року ТОВ «Олком-Лізинг» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувану постанову - залишити без змін, оскільки це судове рішення є законним і обґрунтованим, суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дав їм належну правову оцінку.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

05 грудня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20 січня 2023 року суддею-доповідачем визначено Зайцева А. Ю.

Фактичні обставини справи

Суди попередніх інстанцій встановили, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2014 року у справі № 2314/6287/12-ц частково задоволено вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом визнання права власності на зазначену квартиру за ПАТ «Банк «фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в розмірі 2 171 271,79 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 72 205,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 квітня 2012 року становить 576 911,69 грн; заборгованість за простроченим кредитом -15 042,55 дол. США, що складає за курсом НБУ станом на 28 квітня 2012 року - 120 188,47 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 37 509,92 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28 квітня 2012 року - 299 655,49 грн; заборгованість за простроченою комісійною винагородою банку - 41 258,50 грн; заборгованість за пенею - 1 133 257,64 грн. В задоволенні іншої частини вимог позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд Черкаської області рішенням від 06 травня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилив. Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнив. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2014 року скасував в частині відмови у виселенні проживаючих осіб із спірної квартири, яка є предметом іпотеки, та ухвалив в цій частині нове рішення про задоволення вимог про виселення проживаючих осіб із спірної квартири, яка є предметом іпотеки. Виселив з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

09 жовтня 2020 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у додатках 1, 2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстрами у додатках 1, 2 до цього договору.

Згідно з додатком 1 до договору про відступлення прав вимоги від 09 жовтня 2020 року під порядковим номером 138 зазначено кредитний договір від 20 квітня 2007 року № 656-ЧД, укладений з ОСОБА_1 .

Згідно з додатком 2 до договору про відступлення прав вимоги від 09 жовтня 2020 року під порядковим номером 124 зазначено договір поруки від 20 квітня 2007 року № 656-ЧД, укладений з ОСОБА_2 .

Крім того, 09 жовтня 2020 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І. Г., за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги банку до іпотекодавців (заставодавців), зазначених у додатку 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку 1 до цього договору.

Згідно з додатком 1 до договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави від 09 жовтня 2020 року під порядковим номером 146 зазначено договір іпотеки від 20 квітня 2007 року № 656-ЧД, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І. М., зареєстрований в реєстрі за № 1823, укладений з ОСОБА_1 .

Виходячи зі змісту зазначених договорів про відступлення права вимоги, 09 жовтня 2020 року відступлено право вимоги до боржників, включаючи права вимоги за кредитним договором від 20 квітня 2008 року № 656-ЧД, укладеним з ОСОБА_1 , договором іпотеки від 20 квітня 2007 року № 656-ЧД, укладеним з ОСОБА_1 , та договором поруки від 20 квітня 2007 року № 656-ЧД, укладеним з ОСОБА_2 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Питання процесуального правонаступництва врегульоване частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі) є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Замінюючи первісного стягувача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника - ТОВ «Олком-Лізинг» за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2014 року у справі № 2314/6287/12-ц, апеляційний суд виходив з того, що ТОВ «Олком-Лізинг» підтвердило правомірність передання кредитором своїх прав за договором відступлення права вимоги, тому правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Із матеріалів цієї справи відомо, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року, поновлено ТОВ «Олком-Лізинг» строк на пред`явлення для виконання виконавчих листів Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2314/6287/2012 та видано ТОВ «Олком-Лізинг» дублікати виконавчих листів у справі № 2314/6287/2012 щодо боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну стягувача його правонаступником.

Доводи касаційної скарги стосовно неврахування апеляційним судом того, що ТОВ «Олком-Лізінг» як новий кредитор не провело реструктуризації зобов`язань за кредитним договором, не свідчать про порушення судом норм процесуального права, оскільки питання заміни сторони його правонаступником не залежить від реструктуризації зобов`язань за кредитним договором.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що аргументи касаційної скарги (в межах заявлених доводів та вимог) не спростовують висновків апеляційного суду, а зводяться до незгоди заявника з ухваленим у справі судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі. Водночас суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і згідно з вимогами процесуального закону не здійснює переоцінки доказів у зв`язку з тим, що це знаходиться поза межами його повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам закону, і підстав для її скасування немає.

У касаційній скарзі заявник просила скасувати і ухвалу місцевого суду, так і постанову апеляційного суду, якою скасовано ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року та ухвалено нове рішення про задоволення заяви ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну стягувача його правонаступником. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного суду, немає підстав для скасування ухвали місцевого суду, тому що вона вже скасована за наслідками апеляційного перегляду.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов