Справа № 445/2757/21
провадження № 2/445/75/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопопорушенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. В обгрунтування позову вказує, що вироком Золочівського районного суду Львівської області від 13.10.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили. Згідно даного вироку, відповідач 02.06.2021 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї, в якому він проживає, в АДРЕСА_1 , вступив з ним у словесний конфлікт, в ході якого наніс йому один удар мотикою по лівій руці, внаслідок чого завдав йому тілесні ушкодження у вигляді рани, синця та садна на лівому плечі, садна на лівому передпліччі, які, згідно висновку експерта, відносяться до легкого тілесного ушкодження. Позивач зазначає, що внаслідок кримінального проступку з вини ОСОБА_3 , йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 30000,00 грн., оскільки він є особою пенсійного віку, внаслідок завданих відповідачем йому тілесних ушкоджень, він впродовж тривалого часу відчував сильний фізичний біль та психічні переживання, страх за своє здоров`я, страх щодо можливості відновлення здоров`я до попереднього стану, він втратив сон та спокій. Окрім того, внаслідок протиправних дій відповідача були зруйновані його плани на майбутнє через неможливість працювати, виконувати фізичну роботу, якою він займався з встановлення та ремонту систем опалення будинків, та відповідно отримував дохід. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач виклав свої заперечення щодо заявлених позовних вимог, визнаючи позов частково. Зокрема, зазначив, що дійсно вироком Золочівського районного суду Львівської області від 13.10.2021 року його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. В суді він повністю визнав свою вину у вчиненні даного кримінального проступку. Однак, позивач, викладаючи в позові свої доводи, не повністю виклав обставини описаного вище конфлікту, який трапився між ними 02.06.2021 року. Відповідач зазначає, що конфлікт спровокував сам позивач, який зайшов на належну йому територію з двома незнайомими йому хлопцями, перевернув металічний ящик із сміттям, зробивши безпорядок на його території. Після цього він наніс позивачу мотикою удар по лівій руці. Такі його дії - це реакція на неправомірні дії позивача. Обставини, щодо заподіяння позивачу моральної шкоди, зокрема, щодо відчуття сильного фізичного болю, психологічних страждань, а також щодо неможливості працювати та отримувати дохід, жодними доказами не підтверджені, а позовні вимоги безпідставні. Погоджується відшкодувати потерпілому 500, 00 грн. моральної шкоди. Також, відповідач заперечив проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки такі витрати жодними доказами не підтверджені. Просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище, що у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, інша дочка є студенткою, що стаціонарно навчається, і яку він також утримує.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що вироком Золочівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зокрема, цим вироком встановлено, що 02.06.2021 року, приблизно о 12.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_1 , в ході якого, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та їх негативні наслідки, реалізуючи свій умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , наніс останньому один удар мотикою по лівій руці, внаслідок чого завдав тілесні ушкодження у вигляді рани, синця та садна на лівому плечі, садна на лівому передпліччі, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження. Окрім того, згідно вироку, під час розгляду кримінального провадження судом, ОСОБА_3 визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся.

Вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили 15.11.2021 року.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч.1, ч.7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦПК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначено у статті 23 ЦК України, згідно якої, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Як встановлено судом, згідно листа КНП «Золочівська ЦРЛ» від 01.12.2021 року №1240.04, ОСОБА_1 , 02.06.2021року о 13 год. 10хв. дійсно звертався в лікувально приймальне відділення КНП «Золочівська ЦРЛ» з діагнозом : забійна рана лівого плеча, розрив лівого триголового м`язу, що підтверджується записом № 2353 з журналу реєстрації амбулаторних хворих за 2021 рік.

Рішення демократичного скликання Золочівської міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та про затвердження детального плану території, типовий договір про надання послуг з побутовими відходами, як докази, судом до уваги не беруться, оскільки є неналежними та не стосуються предмету доказування.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та Відділом з питань освіти, молоді та спорту Золочівської міської ради, 01.11.2021, 01.12.2021, 04.01.2022, 17.12.2022 року, укладено договір підряду, згідно якого позивач зобов`язався проводити поточні ремонти мережі опалення філії Сасівського, Білокамінського, Жуличівського, Новосілківського, Верхобузького, Золочівського ЗЗСО І ІІ ст., що підтверджується копіями відповідних договорів.

З огляду на наведене, ремонтні роботи мережі опалення, які проводяться позивачем, є строковими. Доказів, які б підтверджували, що в період відновлення стану здоров`я, після настання події 02.06.2021 року, позивач втратив можливість отримання доходу, суду не надано.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується з обґрунтуваннями позивача, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення йому була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі, незручностях і дискомфорті, душевних стражданнях у зв`язку із побиттям та заподіянням йому тілесних ушкоджень.

Відповідно до роз`яснень даних у п.3, 9, 17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються: стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, бере до уваги те, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз, враховує характер і глибину моральних страждань, яких зазнав позивач, який є особою похилого віку, внаслідок неправомірних дій відповідача, терпів певний фізичний біль в силу характеру заподіяних тілесних ушкоджень, безумовно втратив можливість на короткочасний період фізично працювати, час та зусилля, витрачені потерпілим для відновлення здоров`я до його попереднього стану.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання про можливість відшкодування позивачу відповідачем моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн., що буде співмірним моральним стражданням позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Враховуючи наведене вище положення закону, при визначенні розміру відшкодування шкоди, судом не можуть бути взяті до уваги доводи відповідача щодо скрутного матеріального становища, оскільки шкода завдана позивачу внаслідок кримінального правопорушення вчиненого відповідачем.

Щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 02.12.2021 року, укладений між позивачем та адвокатом Колодзінським В.М., ордер на надання правової допомоги за договором, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, табель виконаних робіт по наданню юридичних послуг адвокатом Колодзінським В.М. позивачу ОСОБА_1 по справі №445/2757/21, згідно договору №42 від 02.12.2021року, копію квитанції від 25.10.2022 року про оплату послуг за надану правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що заперечення відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу не обгрунтовані, а навпаки такі витрати підтверджені належними і допустимим доказами, а відтак підстав для зменшення роміру витрат на правову допомогу суд не вбачає.

Керуючись ст.12,13,76,80,81,82,137,259,263,264,265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 5000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В. М. Сивак