РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/1992/21

Провадження 2/621/54/23

06 лютого 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В. Філіп`євої,

за участю секретаря судового засідання - А. Лацько,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (не з`явився)

відповідачі:

1)Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області представник М.Шатна (не з`явилася);

2)Приватне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний велетень» - представник не з`явився

3)Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області представник А.Прус (не з`явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», Чугуївської РДА,

про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) № 216, розташованої в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, загальною площею 5,5774 га, в тому числі рілля 4,6405 га та 0,7824 га, сіножаті 0,1045 га.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . За життя в період з 06.03.1977 по 01.01.2003 року ОСОБА_3 працювала в Держплемзаводі «Червоний велетень», правонаступником якого на даний час є відповідач ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень». 01 квітня 1998 року ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» отримав Державний акт на право постійного користування землею серії І-ХР № 001133, за яким відповідачеві було передано 4772,3 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва. 15 січня 2002 року загальними зборами членів трудового колективу відповідача було ухвалено рішення про поділ земельної ділянки, площею 3544,0 га між 598 членами трудового колективу та пенсіонерами, які мають право на земельну частку (пай) згідно затвердженого списку. До списку вказаних осіб увійшла й ОСОБА_3 , якій було виділено частку (пай) за № 216. 06.03.2022 року Бірківська сільська рада Зміївського району Харківської області (правонаступником якої є відповідач Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області) ухвалила рішення, яким надала згоду на передачу земель в кількості 3480,0 га, в тому числі ріллі 2569,0 га, сіножаті 139,00 га, пасовища 772,0 га в колективну власність та затвердила список громадян, що мають право на отримання земельного паю в кількості 598 осіб. Розпорядженням Зміївської РДА Харківської області (правонаступником якого є відповідач Чугуївська РДА Харківської області) від 30.10.2002 року затверджено розроблений проект приватизації вказаних земель, для передачі виділених паїв громадянам згідно списку. 06 грудня 2003 року загальними зборами власників земельних часток (паїв) затверджено проект землеустрою та проведено розподіл паїв шляхом жеребкування між власниками, за яким ОСОБА_3 було виділено земельну частку (пай) № 216, загальною площею 5,5774 га, в тому числі рілля 4,6405 та 0,7824 га, та сіножаті 0,1045 га. 02.04.2004 року розпорядженням Зміївської РДА Харківської області № 165 надано дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на землю власникам земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та було виділено в натурі (на місцевості) земельні частки 556 особам. ОСОБА_3 земельна ділянка в натурі вже не виділялася в зв`язку з її смертю. Після розподілу земельних часток в натурі 549 особами було оформлено право власності, які набули статусу витребуваних. Інша частина розподілених земельних ділянок, право власності на які не було оформлено членами трудового колективу, площею 150,6280 га, набули статусу невитребуваних.

Отже, право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) виникло в неї за життя, є майновим правом, яке не припинилося внаслідок смерті, та входить до складу спадщини, тому позивач, як єдиний спадкоємець першої черги за законом і фактично прийняв спадщину після її смерті, просить визнати за ним на земельну частку (пай) № 216, розташованої в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, загальною площею 5,5774 га, в тому числі рілля 4,6405 га та 0,7824 га, сіножаті 0,1045 га. (а.с.1-5)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2021 року, після усунення позивачем недоліків, відкрито провадження за вказаною позовною заявою та призначено справу до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. (а.с.39)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з повідомленням учасників про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.88)

24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України, в зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений. В зв`язку з особливими умовами роботи судів в умовах воєнного стану, введених згідно рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 року, керуючись реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні, який знаходився в зоні активних бойових дій, розгляд справи відкладався до зміни обставин, якими було зумовлено відкладення з метою забезпечення безпеки працівників суду та учасників справи.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач подав до суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позову в повному обсязі та просив розглянути справу по суті за його відсутності (а.с.48)

Представник відповідача Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області М.Шатна в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності за наявними матеріалами. Відзиву на позов не подавала (а.с.43-44,60)

Представник відповідача Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області А.Прус в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності за наявними матеріалами, проти задоволення позову не заперечувала. Відзиву на позов не подавала (а.с.46-47)

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Племінний завод «Червоний Велетень» в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав, про дату, час, і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади. 14 червня 2022 року надіслав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі (а.с.50, 82, 99)

Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неподанням відповідачами відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір згідно положень ч.8 статті 178, ч.2 ст.191 ЦПК України за матеріалами, наявними в цивільній справі.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне:

Батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Бірківською сільською радою Готвальдівського району Харківської області 04.06.1984 року, актовий запис № 51 (а.с.9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області 28.08.2003 року, актовий запис № 63 (а.с.8)

Приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області від 04.10.2019 року позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташованої на землях Бірківської сільської ради Зміївського (на даний час Чугуївського району) Харківської області в зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих належність земельної ділянки спадкодавиці (а.с.30).

Згідно Довідки ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень» № 54 від 07.10.2019 року, ОСОБА_3 , 1951 року народження, працювала в Держплемзаводі «Червоний Велетень» з 01.03.1977 року (наказ № 30 від 06.03.1977р) по 01.01.2003 року (наказ № 46-к від 02.08.2003р). Держплемзавод «Червоний Велетень» 30.01.1998 року перейменовано на ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» (наказ № 15-к від 06.04.1998) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень 19.04.2011 року перейменовано на ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» (наказ № 45 від 19.04.2011р) ПАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» перейменовано на ПрАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» (наказ № 75 від 11.05.2016 р) (а.с.10)

Рішенням Зміївської районної Ради народних депутатів Харківської області № 70 від 05.02.1998 року, ВАТ «Племінний завод Червоний велетень» на землях селища Першотравневе Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області було передано у постійне користування 4772,30 гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним Актом на постійне користування землею, серії І-ХР № 001133, зареєстрованим в Книзі записів державних актів за № 99 від 01.04.1998 року (а.с.11-14)

Рішенням зборів членів трудового колективу ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень» від 15.01.2002 року вирішено виділити на розпаювання земель членам трудового колективу та пенсіонерам, що мають право на пай, 3540,4 га землі, в т.ч пашні 2594,9 га; сінокосу -119,3 га, випасу 826,2 га. Затверджено список осіб, що мають право на земельний пай, в кількості 598 осіб (а.с.15-16)

Рішенням Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 06.03.2002 року надано згоду на передачу в колективну власність ВАТ «Племзавод «Червоний велетень» земель в кількості 3480 га, в тому числі: ріллі 2569,0 га; сінокоси 139 га; пасовища 772,0 га. Затверджено список осіб, що мають право на земельний пай, в кількості 598 осіб (а.с.17)

Розпорядженням Зміївської районної державної адміністрації Харківської області № 82 від 05.02.2003 року затверджено розроблений проект приватизації земель ВАТ «Племінний завод «Червоний велетень», яким передбачено кількість працівників підприємства та пенсіонерів 598 чоловік; площа земель, яка підлягає приватизації 3544,0 га, тощо (а.с.18-19)

Рішенням загальних зборів власників земельних часток (паїв) ВАТ «Племінний завод «Червоний Велетень» Зміївського району Харківської області від 06.12.2003 року затверджено проект організації території земельних часток (паїв), порядок їх розподілу, та безпосередньо проведено їх розподіл шляхом жеребкування за участі кожного землевласника. Під певним номером жеребкування зазначена відповідна ділянка землі (пай) і площа ділянки ріллі і сіножаті (а.с.20-21)

Згідно Додатку до вказаного протоколу, під порядковим номером 446 списку власників земельних паїв, ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку пай № НОМЕР_3 , загальною площею 5,5774 га, в тому числі рілля 4,6905 та 0,7824, сіножаті - 0,1045 га (а.с.22-29)

Дослідивши повно і всебічно надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до спірних правовідносин застосовуються відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1963року)

Враховуючи, що спадкодавиця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відносин спадкування належить застосовувати Цивільний кодекс Української РСР (1963року)

Відповідно до ч.1 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно статті 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та громадським організаціям.

За змістом статей 548-549 ЦК УРСР (1963р), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 статті 548 ЦК УРСР (1963р), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У пункті 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Статтями 22, 23 Земельного кодексу України (у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до вище зазначеного Указу, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акту.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай), суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У разів втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази, якими підтверджується, що він є спадкоємцем за законом після своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та фактично вступив в управління й володіння спадщиною відповідно до положень статті 548-549 ЦК УРСР (1963 року). Спірне право на земельну частку (пай) входить до складу спадщини, на яку він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

При цьому, судом встановлено, що спадкодавиця ОСОБА_3 дійсно була працівником Держплемзаводу «Червоний велетень» з 01.03.1977 по 01.01.2003 року, правонаступником якого є відповідач Приватне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний велетень», за життя була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), під час прийняття рішення про розпаювання земель, що знаходяться на землях Бірківської сільської ради, правонаступником якої є відповідач Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, і під час жеребкування їй було виділено земельну ділянку з № 216, загальною площею 5,5774 га.

Таким чином, право на земельну частку (пай) виникло у ОСОБА_3 за життя, є її майновим правом, яке не припинилося внаслідок її смерті, та входить до складу спадщини. Позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину відповідно до положень ст.548-549 ЦК УРСР (1963р), а отже має право на спадкування майнового права на земельну частку (пай).

Відповідачі не оспорювали вимоги ОСОБА_1 та не заперечували проти задоволення позову.

За таких обставин, з метою захисту права позивача на спадкування права на земельну частку (пай), яке не може бути реалізоване шляхом отримання свідоцтва про право на спадшину, позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивач не вимагав відшкодування судових витрат, тому, з урахуванням характеру спірних правовідносин і принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 76-82, 89, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, ПрАТ «Племінний завод «Червоний велетень», Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) № 216, що розташована в адміністративних межах Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, загальною площею 5,5774 гектарів, в тому числі рілля 4,6405 га та 0,7824 га, сіножаті 0,1045 га, із земель ВАТ «Племіннй завод «Червоний велетень», що підлягали розпаюванню

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, , адреса місцезнаходження: 63463, Харківська область, Чугуївський район, місто Зміїв, вул..Адміністративна, 9

Відповідач: Чугуївська районна державна адміністрація, , адреса місцезнаходження: 63503, Харківська область, місто Чугуїв, вул..Старонікольська,буд.29

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний велетень», , адреса місцезнаходження: 49044, місто Дніпро, вул..Барикадна, буд.6, каб. 2Б

Повний текст рішення складено 06 лютого 2023 року.

Суддя В. Філіп`єва