Постанова

Іменем України

01 березня 2023 року

м. Київ

справа № 357/8860/18

провадження № 61-11907св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010», державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлія Юріївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Марценюк Лесею Анатоліївною, на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Семенюк Т. А., Кирилюк Г. М., Борисова О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Історія справи

У серпні 2018 рокуПриватне орендне сільськогосподарське підприємство «Сидори» (далі - ПОСП «Сидори») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта-2010» (далі - ТОВ «Еліта-2010»), державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» (далі - КП ВСР «КСР речових прав») Мироненко Ю. Ю., про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди.

Позов мотивований тим, що відповідно до Договору оренди землі № б/н від 12 вересня 2014 року у ПОСП «Сидори» в оренді перебувала належна ОСОБА_1 земельна ділянка площею 3,127 га з кадастровим номером :04:002:0034, яка знаходиться у межах Сидорівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Строк оренди - 10 років.

Державна реєстрація права оренди за ПОСП «Сидори» проведена державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н. В. згідно із рішенням від 12 вересня 2014 року, індексний номер 17938566.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПОСП «Сидори» стало відомо, що орендована підприємством у ОСОБА_1 земельна ділянка передана в оренду іншій особі - ТОВ «Еліта-2010», про що укладений Договір оренди землі № 83 від 05 березня 2018 року, право оренди за яким зареєстроване відповідно до рішення державного реєстратора КП ВСР «КСР речових прав» Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер: 40138286 від 15 березня 2018 року.

Позивач вважає, що такі дії орендодавця ОСОБА_1 суперечать положенням частини першої статті 792 Цивільного кодексу України, пункту «б» частини першої статті 95 Земельного кодексу України, статей 13, 24, 25, 31 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 08 жовтня 1998 року та умовам Договору оренди землі № б/н від 12 вересня 2014 року, у зв`язку із чим, на підставі частини першої статті 215 Цивільного кодексу України Договір оренди землі № 83 від 05 березня 2018 року має бути визнаним недійсним.

Водночас, рішення державного реєстратора КП ВСР «КСР речових прав» Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер: 40138286 від 15 березня 2018 року відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року та у зв`язку із порушенням статей 10, 19, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV має бути скасоване.

На підставі викладеного та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07 квітня 2020 року ПОСП «Сидори» просило суд:

- визнати недійсним договір оренди землі № 83 від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Еліта-2010» щодо земельної ділянки площею 3,127 га з кадастровим номером :04:002:0034;

- скасувати рішення державного реєстратора КП ВСР «КСР речових прав» Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер: 40138286 від 15 березня 2018 року 20:02:21;

- припинити право оренди ТОВ «Еліта-2010» на земельну ділянку площею 3,127 га з кадастровим номером :04:002:0034, що виникло на підставі договору оренди землі № 83 від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Еліта-2010».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року позов ПОСП «Сидори» залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його недоведеності та необґрунтованості.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції, ПОСП «Сидори» в особі представника - адвоката Тетеря С. І. оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ПОСП «Сидори» адвоката Тетеря С. І. на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року провадження у справі № 357/8860/18 за позовом ПОСП «Сидори» до ОСОБА_1 , ТОВ «Еліта-2010», державного реєстратора КП ВСР «КСР речових прав» Мироненко Ю. Ю. про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 357/8277/19.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована наявністю підстав для зупинення провадження у справі.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

30 листопада 2022 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Марценюк Л. А. надійшла касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року.

В касаційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу від 16 січня 2023 року представник ПОСП «Сидори» адвокат Тетеря С. І. просить суд у задоволенні зазначеної касаційної скарги відмовити, оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

30 січня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 10 ЦПК України зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини

і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись із урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (рішення від 20 червня 2000 року у справі «FRYDLENDER v. FRANCE», заява № 30979/96, § 43).

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 371 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною першою статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

Разом із тим, у частині першій статті 252 ЦПК України зазначені випадки, коли суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, суд може

за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення

у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).

У справі, що переглядається, предметом спору є визнання недійсним договору оренди землі № 83 від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Еліта-2010»; скасування рішення державного реєстратора КП ВСР «КСР речових прав»Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди землі; припинення права оренди ТОВ «Еліта-2010» на спірну земельну ділянку, що виникло на підставі договору оренди землі № 83 від 05 березня 2018 року.

Зупиняючи провадження у справі із застосуванням правового механізму, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 251 ЦПК України, суд апеляційної інстанції посилався на факт розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 357/8277/19за позовом ТОВ «Олійникова Слобода» до ОСОБА_3 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок від 10 грудня 2018 року; скасування рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М. О. про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок; витребування спірних земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування; внесення зміни до договору оренди землі від 05 червня 2013 року № 100, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Ім. Котовського», правонаступником якого є ТОВ «Олійникова Слобода».

Як убачається із ухвали Великої Палати Верховного Суду про прийняття до розгляду справи № 357/8277/19, правова проблема, яка підлягає вирішенню при розгляді вказаної цивільної справи, полягає у:

1) відсутності висновку Великої Палати Верховного Суду щодо юрисдикції спорів, у яких одночасно заявлені позовні вимоги юридичною особою про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між фізичною особою, яка є власником земельної ділянки і орендодавцем, та юридичною особою - орендарем, а також позовні вимоги про витребування земельної ділянки, заявлені юридичною особою до юридичної особи;

2) наявності різних рішень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справах, де предмет, суб`єктний склад та підстави в зазначених справах є подібними із цією справою;

3) значній кількості спорів, що перебувають на розгляді в судах та можуть бути винесені на вирішення суду, де предмет, суб`єктний склад та підстави в зазначених справах є подібними із цією справою.

Системний аналіз матеріалів справи дозволяє дійти висновку, що правовідносини у справі № 357/8277/19, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду, та правовідносини у даній справі не є подібними. Зокрема, позовна заява ПОСП «Сидори» не містить позовні вимоги про витребування земельної ділянки, заявлені юридичною особою до юридичної особи.

За таких обставин підстави, передбачені пунктом 10 частини першої

статті 252 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі

відсутні.

Крім того, слід ураховувати, що позов ПОСП «Сидори» подано до суду ще у серпні 2018 року, а відтак зупинення без достатніх підстав провадження у справі може порушити передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції право учасників справи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Таким чином, наявні правові підстави для скасування оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

При таких обставинах оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Марценюк Лесею Анатоліївною, задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов