Справа № 738/104/23
№ провадження 2/738/44/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі суддi Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А H О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та третіх осіб, заперечень відповідача.

18 січня 2023 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т. В., Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В. О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 13 січня 2022 року Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. вчинив виконавчий напис № 4038 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 3336171 від 22 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 в розмірі 21 000,10 грн, за період з 29 листопада 2021 року до 17 грудня 2021 року. На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В. О. 18 серпня 2022 року відкрив виконавче провадження № 69681648.

Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням процедури його вчинення. Позивачка, посилаючись на статті 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статті 3, 15, 16 ЦК України, статті 28, 175, 184, 187 ЦПК України, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. № 4038 від 30 січня 2022 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» коштів за кредитним договором № 3336171 від 22 липня 2021 року в розмірі 21 000,10 грн; стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмір 6 000,00 грн.

16 лютого 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги, просить відмовити у позові.

16 лютого 2023 року до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому відповідач просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Треті особі пояснення щодо позовної заяви не подали.

2. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача, треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що 13 січня 2022 року Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. вчинив виконавчий напис № 4038 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 3336171 від 22 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 за період з 29 листопада 2021 року до 17 грудня 2021 року в розмірі 21 000,10 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 7 499,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 13 001,10 грн, та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом (арк. с. 13).

Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В. О. 18 серпня 2022 року відкрив виконавче провадження ВП № 69681648 за вищезазначеним виконавчим написом нотаріуса та виніс постанови: про стягнення з боржника основної винагороди; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про арешт коштів боржника (арк. с. 44, 49, 51-52, 54).

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положеннями статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Суд встановив, що підставою для звернення відповідача до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису є заборгованість, що утворилась у зв`язку з простроченням виконання боржником зобов`язань за Кредитним договором № 3336171 від 22 липня 2021 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

Однак, відповідач не надав доказів того, що він подав нотаріусу необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, зокрема вимогу про усунення порушень за кредитним договором.

Доказів того, що позивачка отримала вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача, останній суду також не надав. Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Відомості про отримання позивачкою відповідного повідомлення в матеріали справи також відсутні.

Відповідач та третя особа - приватний нотаріус не надали суду документи, на підставі яких був вчинений оскаржуваний виконавчий напис, в самому виконавчому написі перелік таких документів нотаріус також не вказав.

Згідно із частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною.

Суд дійшов висновку, що стягувач, на користь якого вчинено виконавчий напис, порушив права позивачки, оскільки при вчиненні виконавчого напису не були дотримані вимоги статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з чим права позивачки підлягають захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При вирішенні заяви позивачки про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представництво інтересів позивачки у даному провадженні здійснював адвокат Переверзєв О. О. на підставі Договору про надання правничої допомоги від 22 грудня 2022 року, Ордеру серії СВ № 1026834 від 11 січня 2023 року (арк. с. 7, 10).

На підтвердження понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані Акт прийняття - передачі наданих послуг від 22 грудня 2022 року, квитанція до прибуткового касового ордера № 1 від 22 грудня 2022 року (арк. с. 9).

Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом позивачки послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи.

Натомість, суд також враховує, що відповідач заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Суд дійшов висновку, відповідно до положень частин четвертої, п`ятої статті 141 ЦПК України, зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Також суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 1 073,60 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13 січня 2022 року, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 4038, про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 3336171 від 22 липня 2021 року, укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 29 листопада 2021 року до 17 грудня 2021 року в розмірі 21 000,10 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 7 499,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 13 001,10 грн, та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 1 073,60 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження місто Київ, вулиця Кудрявський Узвіз, 5Б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36799749.

Треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження місто Івано-Франківськ, вулиця Михайла Грушевського, 17; Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, місцезнаходження місто Чернігів, проспект Перемоги, 139 офіс 208.

Суддя О. Я. Парфененко