Справа № 367/8007/20
Провадження №6/367/39/2023
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Линника В.Я.,

за участі секретаря Балинської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського Олександра Анатолійовича, стягувач ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання частки та встановлення порядку користування частками у спільному сумісному майні, суд,-

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло зазначене вище подання, в якому приватний виконавець просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , частину трикімнатної квартири загальною площею 61,1 кв. м., житловою площею 35,8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , та визначити розмір частки боржника (1/4 частину) за ОСОБА_2 в зазначеній квартирі; встановити порядок користування квартирою та виділити в натурі частину у праві спільної сумісної власності подружжя за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділення у користування боржнику ОСОБА_2 житлових кімнат відповідно до їх часток та залишення допоміжних приміщень: кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридорів у спільному користуванні.

В обґрунтування вимог приватний виконавець зазначив, що на виконанні виконавчого округу Київської області перебуває виконавче провадження АСВП № 66636237, щодо примусового виконання виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області №367/8007/20 від 05.08.2021 р.,про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 130000,00 грн. як повернення грошової позики. В ході провадження виконавчих дій грошових коштів та джерел доходу боржника не виявлено. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно часина квартири АДРЕСА_2 зареєстровано за дружиною боржника ОСОБА_3 .

На момент звернення приватним виконавцем до суду, боржником рішення суду не виконане, будь-які дії, спрямовані на забезпечення виконання останнього ним не вживаються, боржник за викликом державного виконавця не з`являється, вимоги державного виконавця щодо виконання рішень та надання інформації про майно та доходи не виконує.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і дату слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок та підстави звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, передбачені ст. 366 ЦК України. Кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Частиною першою ст. 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється ст. 371 ЦК України, згідно з якою кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 366 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається що, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. перебуває виконавче провадження АСВП №66636237, щодо примусового виконання виконавчого листа №367/8007/20 виданого 05.08.2021 р. виданого Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 130000,00 грн. як повернення грошової позики (а.с. 6).

Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану складено актовий запис від 16.01.1993 №57 про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.61). Відомостей про його розірвання не має.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.12.2022 №317061191, 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 зареєстровано за дружиною боржника ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2005. №2043 (а.с.60).

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки 1/2 частина квартири придбана під час шлюбу, така нерухомість вважається об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 січня 2020 року по справі № 3676231/16-ц зазначила, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а ч. 6 ст. 52 Закону про ВП 1999 (ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена.

Отже, частка боржника становить 1/2 частину у спільній сумісній власності, тобто 1/4 трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Положеннями ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Таким чином, право виділяти свою частку в натурі та визначати порядок користування спільним майном належить співвласникам, які в разі порушення такого права можуть звернутися за його захистом до суду. Приватний виконавець не є співвласником зазначеної квартири, а тому не має право звертатися із вимогами про встановлення порядку користування вказаною квартирою та виділу її частки в натурі, тому суд відмовляє, у заявленій вимозі, оскільки з такою вимогою можуть звертатися лише співвласники квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення частково подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно зі своєю дружиною ОСОБА_3 , що є допустимим ступенем втручання до його права та права інших осіб.

Керуючись ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 356, 357, 368 ЦП України, ст. ст.12,81,443 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Київської області Валявського Олександра Анатолійовича задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1/2 частину трикімнатної квартири загальною площею, 61,1 кв. м., житловою площею 35,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити, що частка боржника ОСОБА_2 у спільній сумісній власності подружжя становить 1/4 частину трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,1 кв.м., жилою площею 35,8 кв.м.

У решті вимог подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарга протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: В.Я. Линник