УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2023 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Дмитро Іванович, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

21.02.2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Д. І., звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. При цьому судовий наказ може ґрунтуватись лише на вимогах, які є безспірними, тобто такими, що не потребують перевірки їх обґрунтованості та з`ясування суттєвих обставин, які стосуються правовідносин сторін.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.02.2023 року відмовлено ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Дмитро Іванович, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки заявником заявлено вимогу, яка не відповідала вимогам ст. 161 ЦПК України. Роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

В заяві, яка розглядається в цьому провадженні, фактично викладені аналогічні обставини, які були дослідженні суддею Хацько Н.О. під час розгляду справи та яким надана оцінка.

Відповідно до ст.125 Конституції України в Україні встановлена судова інстанційність для розгляду справ та перевірки законності судових рішень судами вищого рівня.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

З огляду на зазначене, суд вважає, що 14.02.2023 року заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітейрозглянута судом по суті, а дана заява є аналогічною та зводиться до переоцінки доказів, які були дослідженні судом 14.02.2023.

Заявник має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, про що було роз`яснено в ухвалі суду, але заявник своїм правом не скористалась та звернулась до суду з заявою про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин аналогію закону.

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 255 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

На підставі викладеного, провадження по справі підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 160, 165, 255-256, 258-261, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Дмитро Іванович, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М.Владимирська