Номер провадження: 22-ц/813/3063/23
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2022 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ІІ.ОПИСОВА ЧАСТИНА

30.09.2021 року в інтересах ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси звернувся адвокат Рабзі О.Ю. зі скаргою, в якій просив:

- витребувати у приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 19, оф. 1) належним чином завірену копію виконавчого провадження №66090526.

- визнати недійсним Звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 про незалежну оцінку нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 від 16.08.2021 р.

- визнати недійсним Звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 про незалежну оцінку дачного будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 , від 13.08.2021 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича, заінтересована особа стягувач ОСОБА_3 , - відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що суд не прийняв до уваги доводи скаржника ОСОБА_1 та дійшов висновку, що надана ним довідка від 24.09.2021 року за результатами проведення маркетингового аналізу не спростовує висновків, викладених в оскаржуваному Звіті.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 27.05.2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Рабзі Олександром Юхимовичем подано апеляційну скаргу, відповідно до вимог якої апелянт просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2022 року та постановити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2022 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2022 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.08.2022 року справу призначено до розгляду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвалу суду першої інстанції незаконна та необгрунтована, постановлення без встановлення обставин, які мають значення для справи.

ОСОБА_1 ввжає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, адже судом не були вразовані наступні доводи заявника, підтверджені матеріалами справи.

ОСОБА_1 не мав інформації стосовно існування відповідного виконавчого провадження до блокування його банківського рахунку, про яке ОСОБА_1 дізнався лише 07.09.2021 р. після чого його представник 08.09.2021 р. подав клопотання про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Лише 15.09.2021 р. приватний виконавець надав представнику ОСОБА_1 доступ до матеріалів виконавчого провадження, в результаті ознайомлення з якими стало відомо про хід виконавчого провадження та рішення прийняті приватним виконавцем.

Апелянт зазначає, що на момент відкриття виконавчого провадження був заресстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

ОСОБА_1 не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження та інші постанови та листи, направлені приватним виконавцем за адресою відмінною від місця його реестрації, а саме: АДРЕСА_4 , тоді як місцем його реєстрації є: АДРЕСА_3 .

Скаржник звертає увагу суду на те, що постановою приватного виконавця від 18.10.2021 р. по ВП № 66090526 на підставі довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради ЛП3-221992-/л від 31.08.2021 (наявна в матеріалах справи) були внесені зміни до АСВП про місце ресстрації боржника за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджує факт необізнаності ОСОБА_1 про відкриття відповідного виконавчого провадження та рішення прийняті у ньому.

Згідно із позицією Верховного суду, що виклалена у постанові від 09.12.2021 р. по справі № 160/1334/21, не з`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». Відсутність прямої вказівки в Законі на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця суб`єкта владних повноважень.

Очевидно, що виключно після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 міг дізнатись про дії та рішення приватного виконавця, якими було порушено його права та свободи.

Крім того, відповідно до ч. 1 - 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10- денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

В тім, сторони виконавчого провадження не могли дійти чи не дійти згоди щодо оцінки арештованого майна, адже боржник у виконавчому провадженні нічого про відповідне виконавче провадження не знав. Будь-яких спроб погодження вартості арештованого майна з боржником з боку стягувача не було.

Згідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо ій надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

При цьому, якщо відповідне повідомлення приватним виконавцем і направлялось, в даному випадку, це взагалі не означає, що ОСОБА_1 це повідомлення отримував,

Апелянт звертає увагу суд на те, що постанова приватного виконавця від 18.10.2021 року по ВП № 66090526 на підставі довідки Департаменту надання адіміністративних послуг Одеської міської ради №П3-221992-ю/л від 31.08.2021 року (наявна в матеріалах справи) були внесені зміни lо АСВП про місце реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджує факт необізнаності ОСОБА_1 про відкриття відповідного виконавчого провадження та рішення прийняті у ньому.

Апелянт вказує, що звіти про незалежну оцінку спірного нерухомого майна (нежитлового приміщення та дачного будинку) було проведенj з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що вплинуло на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвело до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

Зокрема, Звіт про незалежну оцінку дачного будинку за адресою: АДРЕСА_5 не містить будь-якої інформації (фото) внутрішнього стану цього об`єкту оцінки.

Крім того, згідно до змісту Звіту про незалежну оцінку нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , випливає, що в якості порівняльних прикладів використовувались лише пропозиції з продажу металевих гаражів, хоча об`єктом оцінки було саме нежитлове приміщення у історичному центрі міста Одеси. Тобто, суб`єктом оціночної діяльності були грубо порушені вимоги щодо проведення незалежної оцінки.

За матеріалами ознайомлення апелянту стало відомо, що у матеріалах виконавчого провадження немає доказів того, що виконавець чи оцінювач належним чином зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки.

Ураховуючи викладене, можливо дійти до обгрунтованого висновку, що під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження приватним виконавцем було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту # 2 з урахуванням вимог Національного стандарту # 1, що є підставою для визнання таких Звітів про оцінку майна недійсними.

Відповідна правова позицій відтворює позицію Верховного суду, викладену в постанові КЦС ВС від 10.08.2021 р. по справі № 461/4240/17.

Звіти про незалежну оцінку спірного нерухомого майна (нежитлового приміщення та дачного будинку) були проведенs з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що вплинуло на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвело до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

Необгрунтованість та заниження вартості арештованих об`єктів нерухомого майна підтверджується також Довідками оцінювача від 24.09.2021 року за результатами проведення маркетингового аналізу визначення найбільш імовірної середньої ринкової вартості, наданою Товарною біржо "Профі-Т", за якою найбільш імовірна вартість дачного будинку, загальною площею 294,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_6 складає 5 809 062,00 грн.

Критичне ставлення суду першої інстанції до зазначених доказів є необгуртованним, адже лише додатково висвітлює не виконання вимог нормативних актів при складані Звітів на замовлення приватного виконавця, та не є самостійною підставою для задоволення скарги на дії приватного виконавця.

З огляду на викладене просить суд апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

23.02.2023 року сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені наледним чином.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності учасників справи.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що у грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 4 053 606 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.06.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.06.2020 року скасовано, прийнято постанову про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 4 053 606 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 03.06.2021 року заяву ОСОБА_3 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 25000 грн.

Постановою Верховного Суду від 03.11.2021 року касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року та додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 03.06.2021 року скасувано.

В той же час на виконанні приватного виконавця Притуляка В.М. з 14.07.2021 року перебував виконавчий лист №520/20931/18, виданий 09.07.2021 року суддею Київського районного суду м. Одеси І.М. Пучковою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 4 053 606 грн., що вбачається з відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66090526 від 14.07.2021 року.

З матеріалів виконавчого провадження ВП №66090526 вбачається, що в ході примусового виконання вказаного виконавчого листа приватним виконавцем були вчинені дії для встановлення майнового стану боржника ОСОБА_1 та постановою від 14.07.2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Також окремою постановою накладено арешт на нерухоме майно:

- нежитлове приміщення, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- дачний будинок АДРЕСА_2 .

12.08.2021 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 , який має Сертифікат, виданий 10.05.2019 року за №362/19, виданий Фондом державного майна України (строк дії: 10.05.2022 року).

Всі постанови приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. поштою були направлені боржнику відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

18.08.2021 року приватним виконавцем отримано Звіт про незалежну оцінку нежитлового приміщення загальною площею 23,0 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 .

19.08.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 направлено лист щодо ознайомлення зі звітом.

Також 18.08.2021 року приватним виконавцем отримано Звіт про незалежну оцінку нежитлового приміщення загальною площею 294,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , який належить ОСОБА_1 .

19.08.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 направлено лист щодо ознайомлення з вказаним звітом.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

З огляду на те, що у цьому випадку йдеться мова про нерухоме майно, то в цій ситуації державний виконавець має залучити суб`єкта оціночної діяльності, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Після проведеної оцінки державний виконавець зобов`язаний повідомити про результати визначення вартості майна.

При цьому, сторона є ознайомленою з результатами визначення вартості майна, якщо достовірно встановлений державний виконавець надіслав їй рекомендованим листом повідомлення про результати на адресу, зазначену у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони. З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем здійснювалось оповіщення боржника шляхом надсилання даних на адресу ОСОБА_1 зазначену у виконавчому листі виданому Київським районним судом м. Одеси.

Матеріали виконавчого провадження свідчать, що виконавець дотримався вимог Закону щодо направлення боржнику копії звіту незалежної оцінки. Окрім того, ухвалою Верховного Суду від 12.08.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 року. Доводи скаржника, що про наявність виконавчого провадження він довідався 15.09.2021 року у зв`язку з блокуванням банківського рахунку на виконання постанови виконавця від 11.08.2021 року про арешт грошових коштів спростовуються матеріалами виконавчого провадження. Так, представник ОСОБА_1 - адвокат Рабзі О.Ю. вже 08.09.2021 року склав заяву до виконавця про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ; постанова про арешт коштів боржника до банківських установ була спрямована 11.08.2021 року і вже з 26.08.2021 року до виконавця з банківських установ надходили відповіді щодо виконання цієї установи.

З огляду на зазначене, доводи апелянта щодо його неосвідомленості про наявність виконавчого провадження є такими, що не заслуговують на увагу, та судом не приймаються.

Таким чином, боржник про наявність виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого ли

Слід звернути увагу на те, що позивачем не оскаржується рішення державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.

Статтею 4 Закону № 2658-III передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки майна.

Отже, зацікавлена сторона може подати державному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку і, в разі відмови останнім у призначенні рецензування звіту, може оскаржити його дії.

Зокрема, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до державного виконавця з вимогою призначити рецензування.

Відповідно до пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області не підлягає задоволенню, так як не обґрунтована та не доведена, оскільки приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. вчиняв виконавчі дії з дотриманням вимог діючого законодавства та судом не встановлено будь-яких порушень як при призначенні суб`єкта оціночної діяльності, так і при повідомленні учасників виконавчого провадження про можливість ознайомлення з наданими звітами.

При цьому суд зазначає, що в скарзі на дії приватного виконавця Ананьєв В.Є. зокрема посилався на те, що оскаржувані звіти не відповідають дійсності, оскільки при їх складенні суб`єкт оціночної діяльності безпосередньо не оглядав об`єкти нерухомого майна.

Так, стосовно вказаного зауваження суд зазначає, що у Звіті про оцінку майна обґрунтовано наведено підстави обрання для застосування порівняльного методичного підходу. Щодо невиконання оцінювачем вимог ідентифікації об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав суд зазначає, що у звіті про оцінку майна зазначено, що було проведено огляд об`єкту оцінки майна. Про що також зазначено у звіті в описі: технічний стан.

Скаржник як в суді першої так і апеляційної інстанції посилається на те, що Довідкою від 24.09.2021 року за результатами проведення маркетингового аналізу визначення найбільш імовірної середньої ринкової вартості дачного будинку, наданою Товарною біржею "Профі-Т" визначено, що найбільш імовірна вартість дачного будинку, загальною площею 294,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_6 буде складати 5 809 062,00 грн. В той же час вказана довідка містить застереження, що для більш точного визначення найбільш імовірної середньої вартості питомого показника дачного будинку, загальною площею 294,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , потрібно проведення усіх оціночних процедур та складання Звіту з незалежної оцінки, згідно Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" №2658-ІІІ від 12.07.2001 року та Національним стандартам №1 та №2.

За таких обставинапеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що вказана довідка не спростовує висновків, викладених в оскаржуваному Звіті.

Стосовно посилань апелянта на заниження вартості оціненого майна, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що оцінювачем проведено аналіз інформації стосовно продажу подібного нерухомого майна на вторинному ринку та підібрано подібні об`єкти для порівняння. Натомість, позивач не надав державному виконавцю власних висновків про вартість майна, хоча, в силу норм статті 19 Закону № 1404-VIII наділений повноваженнями подавати додаткові матеріали, пояснення тощо в рамках виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростувалв, та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 362, п.3, ч.1, 368 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 23.02.2023 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе