233 справа № 274/5211/22 провадження № 2/0274/1389/22
УХВАЛА

02.03.2023 Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Наумик О. О., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до

ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Любарської селищної ради Бердичівського району Житомирської області (133101, Житомирська область, Житомирський район, смт. Любар, вул. Незалежності, 38), -

«про позбавлення батьківських прав»,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 27.09.2022 звернулася до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за тих підстав, що відповідач як батько дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В. В. від 18.10.2022 цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області була встановлена невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст.175 ч.3 п.п.5,10, 177 ч.4 ЦПК України, тож судовою ухвалою від 12.01.2023 позовна заява була залишена без руху, зокрема, за підстав не надання доказів на підтвердження наведених позивачкою доводів в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Копію судової ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачка згідно з трекінгом відправлень Укрпошти отримала 09.02.2023, проте у визначений судовою ухвалою 10-денний строк з дня отримання копії ухвали ця ухвала нею не виконана, недоліки позовної заяви не усунені.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання відстрочення сплати судового збору, дістаю таких висновків:

У поданому одночасно з поданням позовної заяви клопотанням ОСОБА_1 просить про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі з посиланням на те, що її майновий стан не дозволяє сплатити повністю (навіть частково) судовий збір, так як вона є внутрішньо-переміщеною особою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює через відсутність вакансій за фахом, отримує лише соціальну допомогу, яку витрачає на необхідні життєві потреби свої та своїх дітей.

Відповідно до ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (ч.1). З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.2).

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема за таких умов:

2) позивачами є:

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з ч.2 зазначеної статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.29 постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-У1 та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових рахунків та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору можливо за наявності доказів, які підтверджували б матеріальний стан сторони.

Тож позивачка мала довести ту обставину, що її майновий стан «не дозволяє сплатити повністю (навіть частково) судовий збір», про що було зазначено у судовій ухвалі від 12.01.2023 про залишення позовної заяви без руху.

Як зазначено вище, позивачкою будь-яких доказів на підтвердження наведених нею підстав для відстрочення сплати судового збору не надано.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання відсутні, тож це клопотання підлягає залишенню без задоволення

Керуючись ст.136 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 «про позбавлення батьківських прав» відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя