Провадження № 2/756/1571/23
У Х В А Л А

23 лютого 2023 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Діденко Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою від 17.01.2023 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.02.2023 року.

23.02.2023 року підготовче засідання відкладено, суд на місці ухвалив звернутись до органу ДМС для встановлення особи відповідача.

Відповідно до частин 6-8 статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

27.12.2023 року судом було зроблено запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу КМР КМДА КП ГІОЦ «Реєстр територіальної громади міста Києва» про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача.

30.12.2023 року надійшла відповідь, в якій зазначено, що надати інформацію щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 неможливо, оскільки відсутні дані щодо дати народження останньої, що унеможливлює ідентифікувати особу.

Відомості про зареєстроване місце проживання позивача можуть міститись в Єдиному державному демографічному реєстрі України, відповідальним за забезпечення формування та ведення бази даних якого є Державна міграційна служба України.

Пунктом 1 Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року за № 784 передбачено, що цей Порядок визначає механізм формування та ведення Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), надання інформації з Реєстру, видачі довідки про внесення інформації до Реєстру та про видані документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус (далі - документи), взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також процедуру здійснення ідентифікації та верифікації осіб.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року за № 784 передбачено, що державній міграційній службі як розпоряднику Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) вжити заходів до забезпечення адміністрування Реєстру, в тому числі технічного і програмно-технологічного супроводження бази даних, обслуговування спеціального обладнання головного та резервного обчислювальних центрів Реєстру, технічної підтримки спеціального програмного забезпечення (обслуговування, розроблення, модернізації (оновлення) програмного забезпечення), інформаційної і технічної підтримки користувачів та інформаційного забезпечення уповноважених суб`єктів Реєстру, шляхом укладення відповідних угод (договорів) з державним підприємством Документ.

Згідно із п.п.1 п.3 положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2009 р.№ 750 передбачено, що одним із основними завданнями ДМС є участь у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері міграції, громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Положеннями п. 8 Порядку ведення Єдиного державного демографічного реєстру та надання з нього інформації, взаємодії між уповноваженими суб`єктами, а також здійснення ідентифікації та верифікації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року за № 784 передбачено, що внесення до Реєстру інформації про особу та видані їй документи здійснюється уповноваженими суб`єктами зокрема у разі реєстрації місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З метою отримання достовірних відомостей щодо адреси місця реєстрації відповідача, дати її народження, а також перевірки інформації стосовно достовірності видачі їй паспорта громадянина України, суд вважає за необхідне зобов`язати ДМС України надати суду відомості з Єдиного державного демографічного реєстру України щодо відповідача.

Керуючись ст. ст. 81, 187, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Державну міграційну службу України надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали інформацію щодо громадянки ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, серія та номер паспорта: НОМЕР_1 , виданий Оболонським ГУ МВС України в місті Києві, 07.07.2015 року, а саме:

- загальні відомості про особу (дата і місце народження);

- відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті або які не є громадянами України);

- дані про останнє зареєстроване місце проживання/перебування особи.

- відомості про смерть особи або визнання її безвісно відсутньою.

Попередити Державну міграційну службу України, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, названих судом неможливими, суд вправі застосувати до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ст. ст. 144-148 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Діденко