621/3414/18
УХВАЛА

02 березня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

судді - Бібіка О.В.,

за участю секретаря - Сосницької К.В.

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики безгрошовим,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надала уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання безгрошовим договору позики, витребування майна.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечувала проти прийняття до судового розгляду вказаної заяви, так як це не є збільшенням позовних вимог, а є зміною предмета та підстав позову і таку зміну можливо заявити тільки до закінчення підготовчого судового розгляду. Просила відмовити уприйнятті уточненої зустрічної позовної заяви.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», від 01 березня 2002 року, заява № 48778/99, § 25).

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці та бути ефективним» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року, № 2672/03 і 69829/01).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права на звернення до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваниллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95).

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами певних визначених законом процедур, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява № 28090/95; від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заява № 38366/97; від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України», заява № 24003/07).

Застосування судом правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватися із урахуванням обставин конкретної справи та із забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень може призвести до порушення права особи на справедливий судовий розгляд. Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, потрібно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 520/11358/15-ц (провадження № 61-1397св19))

З метою недопущення порушення права позивача за зустрічним позовом на доступ до суду, уникнення надмірного формалізму, досягнення мети цивільного судочинства з тим, щоб спір було вирішено остаточно, враховуючи, що позивач за зустрічним позовом звернулася до суду із заявою про зміну предмета позову у розумні строки, після отримання необхідних доказів, що свідчать про відчуження предмета застави, який, за доводами ОСОБА_3 , охоплює правовідносини з ОСОБА_1 з приводу боргових зобов`язань, та додала до заяви відповідні докази, то є підстави для прийняття до розгляду уточненої позовної заяви позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_3 .

Наведене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 у справі № 206/3255/21.

Керуючись ст. 49 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Прийняти уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання безгрошовим договору позики витребування майна.

Роз`яснити відповідачам за зустрічним позовом, що вони мають право надати відзив у п`ятнадцятиденний термін з дня постановлення ухвали суду. У випадку ненадання відзиву суд згідно вимог ч. 8 ст. 178 та ч. 2 ст. 191 ЦПК України розгляне справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи відкласти до 09 год 00 хв 28 березня 2023 року.

В судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 02.03.2023.

Суддя: