МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р. Справа №370/2117/22

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мазки Н.Б. в приміщенні Макарівського районного суду Київської області в смт Макарів Бучанського району Київської області, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що він і відповідачка перебували у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.12.2021 року шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано та з ОСОБА_1 було стягнено на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі 50% від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.08.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач вказує, що він є батьком малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до рішення Бородянського районного суду Київської області від 24.06.2016 року, з позивача на користь ОСОБА_6 стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/5 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 29.09.2022 року у нього, позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів на дітей відповідно виконавчому листу, який виданий Макарівським районним судом Київської області, за період з 11.08.2021 року по 31.08.2022 року становить 92 016 гривень, про що свідчить копія повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників №15214 від 29.09.2022 року.

При ухваленні рішення Макарівським районним судом Київської області не було враховано матеріальне становище позивача та наявність на його утриманні іншої малолітньої дитини, що спричинило заборгованість по сплаті аліментів.

Разом з цим, позивач вказує, що намагається приймати участь у додаткових необхідних витратах на синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Позивач ОСОБА_1 просить: зменшити розмір аліментів сплачувані на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 02.12.2021 року у справі №370/1887/21, у розмірі 50% від усіх видів заробітку на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до 1/3 частини від усіх видів заробітку доходу (щомісячно).

Згідно ухвали суду від 26.12.2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 копію ухвали суду від 26.12.2022 року отримав про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №863.

Відповідачка ОСОБА_2 копію ухвали суду від 26.12.2022 року, копію позовної заяви з додатками отримала 17.01.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №873.

Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву.

Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 02.12.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 50% від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.08.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_1 , виданому Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.7).

Відповідно рішенню Бородянського районного суду Київської області від 24.06.2016 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/5 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві серії ВП№51996850 від 19.08.2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №360/726/16-ц виданому Бородянським районним судом Київської області від 24.06.2016 року (а.с.11).

Постановою державного виконавця Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії ВП№68236267 від 19.01.2022 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №370/1887/21 виданому Макарівським районним судом Київської області від 02.12.2021 року (а.с.14).

Відповідно повідомленню про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників №15214 від 29.09.2022 року ОСОБА_1 внесений до Єдиного державного реєстру боржників у зв`язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №370/1887/21 виданому 02.12.2021 року Макарівським районним судом Київської області, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.09.2021 року за період з 11.08.2021 року по 31.08.2022 року становить 92016 гривень, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с.15).

Згідно довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» №30/11/22 від 30.11.2022 року, ОСОБА_1 займає посаду електрогазозварника 5 розряду, загальна сума доходів за період з серпня 2021 року по жовтень 2022 року за винятком відрахувань по виконавчому листу становить 249 389,88 гривень. Середньомісячна заробітна плата становить 17 813,56 гривень (а.с.16).

При вирішенні спору про зменшення розміру аліментів на утримання дитини шляхом зміни способу їхнього стягнення суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, про обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

На підставі положень ст.81 ЦПК України та правових норм СК України на позивача покладається обов`язок доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або зазначити інші випадки, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, підставами для задоволення позову про зменшення розміру аліментів на утримання синів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з 50% від усіх видів його заробітку до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, позивач вказує те, що при ухвалені судом рішення про стягнення аліментів, суд не врахував його матеріальне становище та наявність на його утриманні іншої неповнолітньої дитини.

Разом з цим, позивачем не було надано доказів того, що після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у нього відбулися зміни в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я та інше.

Щодо доводів позивача про те, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі через його матеріальне становище та те, що з нього стягуються аліменти за рішенням суду на сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/5 частини усіх видів його доходу, то суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Враховуючи те, що за рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02.12.2021 року з ОСОБА_1 присуджено до стягнення аліменти на утримання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі 50% від усіх видів заробітку (доходу), а за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 24.06.2016 року з ОСОБА_1 присуджено до стягнення аліменти на утримання сина ОСОБА_9 в розмірі 1/5 частина від усіх видів заробітку (доходу), розмір аліментів в сукупності відповідає вимогам закону та становить 7 %, що не перевищує граничний розмір відрахувань.

Батьки (позивач та відповідач) в рівних частках повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Згідно ч.1 ст.180 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Таким чином, можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дитини, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а саме, ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 та ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст.192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись вимогами ст.180, 192 СК України, ст.3-13, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складення повного його тексту.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 01.03.2023 року.

Суддя