Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Йогансен К.Д.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Копила Я.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В своїй позовній заяві просить суд:

- стягнути Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» на користь ОСОБА_2 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 65267,40 грн;

- стягнути Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 182887,05 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.03.2020 позивач звільнився з Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» де він працював на посаді механіка 3 помічника командира.

Позивач пропрацював на підприємстві з 07.10.1967 року.

Вказав, що працював у день звільнення та з ним не було проведено розрахунок у визначений законом строк. Більш того, на неодноразові звернення з вимогою проведення розрахунку працівники бухгалтерії відповідача посилались на відсутність коштів та обіцяли виплатити заборгованість трохи пізніше.

Сума нарахованої позивачеві, але не виплаченої заробітної плати становить 65 267,40 грн.

Крім того, зазначив, що кількість робочих днів у січні 2020 року - 21 день, кількість робочих днів у лютому 2020 року - 20 днів, а тому загальна кількість робочих (відпрацьованих робочих днів у січні та лютому) - 41 день.

Сума заробітку/доходу за січень - лютий 2020 року складає 17 237,46 грн.

Таким чином середньоденна заробітна плата за січень-лютий 2020 року складає 17 237,46/41=420,43 грн.

Період невиплати належних позивачу сум з вини відповідача складає з 24.03.2020 по 07.12.2021 складає 426 (робочі дні).

Отже, середній заробіток за час затримки проведення розрахунків складає 420,43x435 = 182 887,15 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

24 грудня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.12.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

03 лютого 2022 року до суду позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.02.2022 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21 червня 2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Вказав, що заробітна плата позивачу була сплачена ще до початку відкриття провадження у справі. Крім того, відповідач не погоджується з заявленою вимогою про стягнення суми середнього заробітку за весь період затримки розрахунку. Вважає, що сума є завищеною та має бути справедлива у розмірі 25000,00 грн.

Просить відмовити в задоволення позову як необгрунтованого.

24 червня 2022 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву. Підтримують вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 182887,05 грн.

04 липня 2022 року до суду відповідачем подано заперечення в яких просить відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача відмовилася від позовних вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Проте, позовну заяву в іншій частині підтримала та просила задовольнити з наведених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах та займав посаду механіка 3 помічника командира, а 24.03.2020 був звільнений із займаної посади з підстави, передбаченої ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки, яка знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 83 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в день звільнення позивача не провів з ним розрахунок, зокрема не виплатив нараховану заробітну плату в сумі 65267,40 грн, при цьому здійснив її виплату тільки 24.12.2021 шляхом перерахунку на картковий рахунок позивача, що підтверджується випискою з рахунку.

Тобто, судом встановлено, що виплата всіх належних позивачу при звільненні сум проведена з порушенням встановленого ст. 116 КЗпП України строку з вини відповідача. Будь-яких доказів на спростування вказаної обставини суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Перевіривши розрахунки позивача, суд звертає увагу позивача на розрахунок робочих днів за період з 24.03.2020 по 07.12.2021, а саме 435 днів.

Проте, з зробленого судом розрахунку, кількість днів за даний період складає 429 днів.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 24.03.2020 по 07.12.2021 в сумі 180364,47 грн (420,43 грн середньоденна заробітна плата * 429 кількість днів затримки розрахунку).

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З врахуванням вищенаведених положень законодавства та на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Виходячи з цих обставин, з Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1828,88 грн.

Керуючись до ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити.

Стягнути Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» (код ЄДРПОУ 0315102, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 12) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 182887 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят сім) гривень 05 копійок.

Стягнути Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» (код ЄДРПОУ 0315102, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 12) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1828,88 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2023.

Суддя А.М.Анохін