Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5203/22
Номер провадження2/711/179/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання: Зайцевої О.І.

за участю:

представника позивача - адвоката: Кучер Ю.В.

представника відповідача - адвоката: Соколишина Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна про виключення спільного майна подружжя зі складу спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кучер Ю.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна (18001, м. Черкаси, вул. Лазарєва, 6/1, оф. 2) про виключення спільного майна подружжя зі складу спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 з 04 серпня 2007 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області.

26 липня 2022 року заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/2670/22 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 04 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області.

ІНФОРМАЦІЯ_2, до набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу, ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого 19 серпня 2022 року.

Зазначають, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинився внаслідок смерті останньої до набрання рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси в справі № 711/2670/22 законної сили.

Смерть одного з подружжя об`єктивно припиняє існування шлюбу як сімейного союзу дружини та чоловіка. Це означає, що шлюб припиняється незалежно від волі та бажання подружжя або одного з них. Відповідні правові наслідки виникають у силу самого факту смерті. Датою припинення шлюбу є дата смерті одного з подружжя.

Таким чином, вказує, що шлюб між позивачем та покійною ОСОБА_3 припинився ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно Листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) від 06.09.2022 № 3264/23.23-04-05 заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси про розірвання шлюбу від 26.07.2022 у справі № 711/2670/22 відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повернуто до суду без виконання, в зв`язку з тим, що відповідно до ст.. 104 СК України, якщо один з подружжя помер до набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, вважається, що шлюб припинився внаслідок його смерті (актовий запис про смерть № 2561 від 16.08.2022 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

За період перебування у шлюбі, позивач та його покійна дружина набули у власність квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 03.11.2005 ОСОБА_3 (після укладення шлюбу - ОСОБА_3 ) придбала у власність квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору іпотеки № ІД895/06-034-814, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , іпотекодавець передав іпотеко держателю в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту № 895/06-0034-814 від 03.11.2005 квартиру АДРЕСА_3 .

Порядок погашення кредиту згідно вказаного договору визначено з 06.12.2005 року по 02.11.2015 року.

Таким чином, на її думку, основну частину кредиту позивачем та покійною ОСОБА_3 було сплачено за період перебування у шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, що підтверджується копіями квитанцій про оплату за період з 04.08.2007 року (дата реєстрації шлюбу) по 02.11.2015.

Тобто, вказана вище квартира позивачем та його покійною дружиною набута за спільні кошти, в інтересах сім`ї, в період перебування у шлюбі.

Відповідно до договору іпотеки від 03 листопада 2005 року повернення кредиту в розмірі 12000 дол. США покійна ОСОБА_3 повинна була здійснювати з 06 грудня 2005 року по 02 листопада 2015 року по 100 дол. США щомісячно.

04 серпня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено шлюб, з 04.07.2008 року і по 02.11.2015 року кошти за кредитним договором № 895/06-034-814 сплачувались спільними коштами подружжя Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області підтверджується копіями квитанцій про погашення кредиту за вказаний період.

За період перебування у шлюбі позивачем з покійною дружиною в рахунок погашення заборгованості було сплачено 10000 дол. США (платежі з 06.08.2007 по 02.11.2015).

Крім того, за період перебування у шлюбі вартість квартири значно збільшилась за рахунок її поліпшення, а саме виконаних ремонтних робіт та оснащення сучасною технікою.

Згідно консультації № 401/22 від 15.09.2022 року щодо ймовірної вартості об`єктів нерухомості ймовірна ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 становить 1080000,00грн.

Оскільки, вказана вище квартира на підставі договору купівлі-продажу придбана покійною дружиною позивача за кредитні кошти, які були сплачені за період перебування у шлюбі , а також, враховуючи, що за період перебування у шлюбі вартість квартири значно зросла завдяки вкладеним в неї спільним коштам подружжя, вказана квартира є спільним майном подружжя, у зв`язку з чим позивач має право на 1/2 його частину.

За життя ОСОБА_3 заповіт не складала, таким чином спадкування після її смерті буде здійснюватися за законом.

В зв`язку з тим, що право власності на 1/2 частину вказаної вище квартири підлягає виділенню позивачу, вказану частку необхідно виключити із спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 та яке підлягає спадкуванню за законом.

Просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3 ; в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ;виключити із складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вказану вище 1/2 частину майна.

01 листопада 2022 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

22 листопада 2022 року через канцелярію суду адвокат Соколишина Леся Богданівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , через канцелярію суду надала Відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

01 грудня 2022 року через канцелярію суду адвокат Кучер ОСОБА_3 Вікторівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надала відповідь на відзив.

12 січня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Адвокат Кучер Юлія Вікторівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Зазначила, що відповідно до Договору купівлі-продажу, квартира була придбана 04 серпня 2007 року (до дати реєстрації шлюбу) вартістю 26260 грн.00коп.Тобто, 04 серпня 2007 року було внесено суму в розмірі 36260 грн.00коп., а від дати укладення шлюбу до дати закриття кредиту сплачувались кошти в шлюбі спільними коштами. Позивач як чоловік має право на частку, і курс долару під час укладення шлюбу суттєво збільшився, тому, на її думку це може вважатись як збільшення вартості такого майна. Доказів того, що батько сплачував іпотеку не надано.

Адвокат Соколишина Леся Богданівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що квартира була придбана в 2005 році, а шлюб укладений в 2007 році. Квартира була придбана частково в кредит, поручителем став батько померлої. Батько допомагав робити ремонт зразу після купівлі, оскільки, квартира була в поганому стані. Згідно з позиції Верховного суду посилання на те, що після одруження були здійснені покращення квартири, що поглинули собі вартість квартири і ремонт, на її думку, є абсурдними, оскільки, таке може бути коли це приватний будинок то його можна розширити, збільшити. З квартирою таких вдосконалень не можна зробити. Всі квитанції, всі платіжні доручення оформлені на ім`я померлої ОСОБА_3 . Кредитні зобов`язання до шлюбу створили зобов`язання лише для ОСОБА_3 , сплачувати кредит їй допомагав батько, ще коли був суддею. Також зазначила, що курс долару ніяким чином не впливає на суспільну власність, а лише якби придбаний об`єкт варіювався шляхом розбудови. Позивач не надав жодних доказів що він сплачував кредитних коштів.

Третя особа Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що просить проводити судове засідання за її відсутності.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання пояснив, що він являється чоловіком рідної сестри померлої ОСОБА_3 . Зазначив, що позивача знає, вони спілкувались певний час до смерті ОСОБА_3 , з її сестрою він одружився в 2004 році. Після їхнього одруження, ОСОБА_3 закінчила навчання і працювала в поліції. Десь в листопаді, грудні 2005 року ОСОБА_3 придбала в кредит квартиру, з її придбанням їй допомагав батько. Ця квартира була в занедбаному стані, оскільки, до цього там жила бабуся. В 2005-2006 роках в квартирі був проведений ремонт, він сам фізично помагав, фінансово з ремонтом допомагав батько. Після одруження ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ніколи не приймав участі в формуванні фінансового бюджету, плати кредит допомагав батько, який працював суддею Черкаського апеляційного суду. Позивач працював в органах поліції. ОСОБА_3 допомагала йому з ремонтом службових автомобілів і навіть заправляла їх для ОСОБА_1 . Приблизна вартість квартири була 17000 доларів. Спочатку вони платили 5000 доларів, це були власні кошти ОСОБА_3 та її батька, і вони взяли в кредит 12000 доларів США. ОСОБА_1 в ремонтних роботах ніколи не допомагав, він навіть не знав як шпалери здирати. Квартира стала власністю ОСОБА_3 в 2005 році, тобто, ще до укладення шлюбу. При спілкування ОСОБА_3 з його дружиною, вона говорила, що він не приймав участь в фінансових питаннях і був як «альфонс». Квартира є однокімнатною, знаходиться на 6 поверсі в панельному будинку. З позивачем він познайомився десь в кінці 2006 на початку 2007 року. Який був курс долара, на той час, він не пам`ятає. Кредит ОСОБА_3 виплачувала до 2013 року. На той час ОСОБА_1 був Начальником відділу поліції в м. Чигирині. Кредит потрібно було сплачувати і ОСОБА_3 жалілась, що сплачувати кредит їй допомагав лише батько, а ОСОБА_1 ніколи не допомагав. ОСОБА_3 з ОСОБА_1 практично не проживали, оскільки, він був постійно в відрядженнях, то в м. Драбів, то м. Чигирин. На його думку, ОСОБА_3 була в шлюбі з ОСОБА_1 лише тому, що боялась залишитись одна. З ОСОБА_1 вони одружились в серпні 2007 року. ОСОБА_3 сплатила спочатку 5 тис. доларів і ще за два роки сплатила 2 тис. доларів, тобто було сплачено приблизно 7-8 тис. дол.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3 . З сестрою вони були близькі і постійно спілкувались. в 2005 році їхній батько придбав для ОСОБА_3 однокімнатну квартиру, було оформлено молодіжний кредит і право власності було оформлено на ОСОБА_3 . ОСОБА_3 з ОСОБА_1 одружились в серпні 2007 року, батько був проти, ОСОБА_1 був як «альфонс», постійно вимагав гроші на цигарки, заплатити за комуналку його квартири, оскільки, ОСОБА_3 там проживала. Як вони одружились, то вони проживали в квартирі ОСОБА_1 . В квартирі ОСОБА_3 вони проживали всього декілька місяців, в той час як в квартирі відбувався ремонт. Ремонт в квартирі ОСОБА_3 був зроблений ще до їхнього одруження. До одруження ОСОБА_1 з ремонтом не допомагав не фізично не фінансово. Ремонт був зроблений протягом року від придбання. Перший внесок за квартиру було внесено їхнім батьком, оскільки, ОСОБА_3 на той час була слідчею і грошей у неї не було. До одруження вносив кошти також батько за кредит , після одруження ОСОБА_1 не допомагав з погашенням кредиту за квартиру, але постійно в неї просив гроші. ОСОБА_3 постійно жалувалась, що він просив в неї гроші за оренду квартири в м. Драбові, платила за ремонт службової машини, заправляла машину, на той час вона працювала в обласній прокуратурі, і їй підняли зарплату. Вона не могла тягнути дві квартири, і вона просила допомоги у свого батька, і він дав їй велику суму грошей, десь 4-5ис. доларів і ОСОБА_3 пішла закрила кредит. Ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_3 не могли самостійно такою сумую грошей закрити кредит, оскільки, вони жили від зарплати до зарплати. За час шлюбу ремонт в квартирі не перероблявся, нічого не змінилось. Коли батько купляв меблі, холодильник, то ОСОБА_3 перенесла їх в кватиру ОСОБА_1 , і так воно там і залишилось. Їй невідомо в якій саме валюті гасився кредит, вона не була свідком передачі коштів ОСОБА_3 її батьком, але їхній батько про це казав. Для першого внеску при Договорі купівлі-продажу у ОСОБА_3 особистих грошей не було, це були кошти батька. Коли ОСОБА_3 їхала на відпочинок, то вона витягувала свої особисті кошти і платила за цей відпочинок. У них був сейф, де зберігались тільки ОСОБА_1 гроші і ОСОБА_3 доступу до нього не мала.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання пояснила, що вона являється жінкою батька померлої ОСОБА_3 . Вони проживали разом з 1998 року, вони одружились в 1999 році і проживали до його смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 вона знає з самої школи, десь з 9-10 класу. З самого початку у них були близькі сімейні стосунки. Всі сімейні питання вони вирішували в колі сім`ї, коли стало питання про купівлю квартири, то він вирішив ОСОБА_3 придбати квартиру, він спочатку вніс первісну суму, точну суму вона не пам`ятає. Коли придбали квартиру , то її чоловік приймав участь в ремонті, оскільки це була стара квартира, він сказав що повністю відремонтує квартиру і відремонтував, вона бачила як кошти він давав, бачив як ремонт робив, їздив купувати та вибирати. Вони разом всі їздили обирати для ремонту, вона (свідок), її чоловік та друга дочка ОСОБА_12 . З 2005 року до одруження, вона ОСОБА_1 ніколи не бачила, він на свята ніколи не приходив. В ремонтних роботах ОСОБА_1 не приймав участь , в нього навіть і коштів не було. З 2005-2007 зустрічались дуже часто. До одруження ОСОБА_3 з ОСОБА_1 , вона не пам`ятає чи проживали вони разом. Після одруження ОСОБА_3 з ОСОБА_1 проживала в квартирі ОСОБА_1 до того часу, поки в квартирі ОСОБА_3 був ремонт. Після одруження в квартирі ніякого ремонту не було. Кредит гасився коштами ОСОБА_3 та його батька. ОСОБА_1 навряд чи платив, оскільки, навіть гроші на бензин він в ОСОБА_3 просив. Повне погашення кредиту здійснив її чоловік ОСОБА_4 (батько ОСОБА_3 ) ,оскільки, в них була така сума. Коли саме це було, вона не пам`ятає. Коли ОСОБА_3 з ОСОБА_1 познайомились, вона не пам`ятає. Але пам`ятає, що ОСОБА_1 ОСОБА_4 не сподобався, оскільки, він був «ні рибою не м`ясом». Останню суму ОСОБА_3 давали в гривнях, вона це бачила особисто. Це була велика сума, останній платіж був більше 1тис доларів. Разів 5 при свідкові ОСОБА_4 давав гроші на погашення кредиту, але вони бувало зустрічались і без неї. Коли була придбана квартира, то чоловік свідка обставляв квартиру повністю . Коли вона брала участь в ремонті, то ОСОБА_1 там ніколи не було. А взагалі , про те, що ОСОБА_1 не брав участі в ремонті, то вона це знає це зі слів ОСОБА_3 . Після ремонту в квартирі ОСОБА_1 , то вони відразу переїхали туди.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що вона була тещею покійного ОСОБА_4 - батька покійної ОСОБА_3 . Зазначила, що знайома і з ОСОБА_1 і знала ОСОБА_3 . ОСОБА_1 був чоловіком ОСОБА_3 з 2007 року. У ОСОБА_3 , на той час, була квартира. Вказала, що вона була свідком усіх розмов, а саме того, що ОСОБА_4 казав «дочка купимо квартиру». Так і відбулося, ОСОБА_4 з ОСОБА_3 взяли кредит, суми вона не знає. Кредит виплачувала ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 постійно їй допомагав. Це свідку відомо зі слів покійного ОСОБА_4. Квартира була неякісною і вони вирішили зробити ремонт, ремонт робили за допомогою ОСОБА_4, він підштовхував дочку, тільки він їй допомагав. ОСОБА_1 підчас ремонту не було, до весілля він на спільних вечорах не з`являвся і взагалі про нього ніколи до весілля не згадували. Свідок в придбаній квартирі ніколи не була, але знає, що весь час кредит погашав лише батько ОСОБА_3 . Коли були негаразди,то він казав, щоб ОСОБА_3 пішла від ОСОБА_1 , оскільки, в неї є квартира і там ремонт. З ОСОБА_1 познайомилась на весіллі. Де проживав ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вона не знає. ОСОБА_3 жалілась на ОСОБА_1 , один раз навіть бачила ОСОБА_3 з синячком. Вона не знає чи ОСОБА_1 приймав участь в проведенні ремонту, але зі слів ОСОБА_4 , то ОСОБА_1 не приймав участь. Вона про ОСОБА_1 до одруження навіть і не чула. Особисто свідком передачі грошей ОСОБА_4 ОСОБА_3 коштів я не була. ОСОБА_1 працював десь у слідчих органах.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).

В судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2005 року між ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , яка діяла від імені Малолітнього ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . Даний договір зареєстровано в реєстрі за № 7668 та посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Наталією Анатоліївною.

Відповідно до п. 4 Договору, вказана квартира продана за 86860 грн., що становить еквівалент 17200 доларів США, з яких 26260 грн., що становить еквівалент 5200 доларів США, передав продавцям до підписання цього договору, а решту грошей в сумі 60600 грн., що становить еквівалент 12000 доларів США на день остаточного розрахунку, покупець зобов`язується сплатити не пізніше третього листопада дві тисячі п`ятого року, що повинно підтверджуватися нотаріально посвідченою заявою продавців про отримання повного розрахунку.

03 листопада 2005 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту № 895/06-034-814.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 12000 доларів США, зі сплатою 12,50 % річних.

Пунктом 1.1.1. Договору, встановлено графік погашення кредиту в період з 06.12.2005 року по 02.11.2015 року в сумі по 100 доларів США .

Відповідно до п. 1.1.2 Договору, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 02.11.2015 року.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.1.3. Договору, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитор укладає:

1.3.1. в день укладення цього Договору - з Позичальником іпотечний договір, за умовами якого Позичальник передає Кредитору в іпотеку нерухоме майно, для придбання якого, згідно з п.1.2. цього Договору, надається Кредит, заставною вартістю 108575,00 грн. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона;

1.3.2. з ОСОБА_4 договір поруки.

Також, на забезпечення належного виконання Договору кредиту № 895/06-034-814, 03 листопада 2005 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Іпотечний Договір № ІД895/06-034-814.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Договором кредиту № 895/06-034-814 від 03.11.2005 року, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем насупне нерухоме майно квартира АДРЕСА_3 та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. 02.11.2005 року за реєстраційним номером 7668, що укладений з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та зареєстрований в Державному реєстрі право чинів (Витяг № 1685477), право власності на яке зареєстроване згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно в ЧООБТІ від 03.11.2005 року в книзі № 93 під номером 51 та в Реєстрі за номером 12400068.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Вартість Предмету іпотеки за згодою Сторін становить 108575,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Вартість Предмету іпотеки за згодою Сторін становить 108575,00грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору, Балансова вартість Предмету іпотеки, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Черкаського обласного об`єднаного БТІ від 03.11.2005 року становить 12599,00 грн.

Пунктом 1.4.2. Договору встановлено порядок повернення кредиту в сумі 12000 доларів СШАв період з 06.12.2005 року по 02.11.2015 року в сумі по 100 доларів США, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене Основне зобов`язання.

Як вбачається з Заяви Начальника Черкаського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Дячук Л.М. № 301.5-11/18604 від 29.08.2013, адресованої Черкаському відділенню 895 групи відділень № 6 м. Черкаси Департаменту роздрібних продаж Північного комерційного макрорегіону м. Київ ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Укрсоцбанк» надав згоду на реєстрацію права власності ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки, вищевказане майно знаходиться в заставі в ПАТ «Укрсоцбанк», згідно договору кредиту 895/06-034-814 від 03.11.2005 року та договору іпотеки № Ід 895/06-034-814 від 03.11.2005 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 315581645 від 19 листопада 2022 року, 03.11.2005 року прийнято рішення про державну реєстрацію про приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 .

Відповідно до змісту заочного рішення від 26 липня 2022 року по цивільній справі № 711/2670/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу: « 04 серпня 2007 року, згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1158».

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 придбано задовго до укладення шлюбу (за два роки), для власних потреб.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено показами свідків, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 відразу після придбання зробила ремонт та проживала в ній до одруження. В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було проведено ремонт в квартирі позивача і вони переїхали туди проживати.

За змістом положень глав 7 та 8 СК України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Згідно із статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

На думку суду, посилання на норму ст. 60 СК України, є помилковим.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до п.п.23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4ст.65 СК України).

Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов`язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім`ї.

Водночас відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю чоловіка, дружини є майно, набуте нею, ним до шлюбу; набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Тобто, однією з обов`язкових вимог для визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є набуття його за час шлюбу.

Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено майже за два роки після реєстрації та набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

А тому, твердження позивача про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 набута за час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя є помилковим.

Частина 4 ст. 334 ЦК України передбачає, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Таким чином, оскільки право власності на квартиру, яка розташована у АДРЕСА_3 ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 набула до шлюбу, право власності на спірну квартиру за нею було зареєстровано до реєстрації шлюбу, договір іпотеки від 03 листопада 2005 року, який було укладено на забезпечення належного виконання кредитного договору також укладені нею до шлюбу, тому квартира за вищевказаною адресою є особистою приватною власністю ОСОБА_3 та не підлягає поділу.

26 липня 2022 року заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 04 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1158.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (до набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили).

Як зазначено в Постанові Черкаського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року по справі № 711/2670/22 а позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу: «Смерть одного з подружжя об`єктивно припиняє існування шлюбу як сімейного союзу дружини та чоловіка. Це означає, що шлюб припиняється незалежно від волі та бажання подружжя або одного з них. У цих випадках припинення шлюбу не потребує спеціального оформлення. Відповідні правові наслідки виникають у силу самого факту смерті. Реєстрація смерті, проведена в органах РАЦС, відповідно до вимог цивільного законодавства, і одержання свідоцтва про смерть одного з подружжя є достатнім підтвердженням припинення шлюбу. Яких-небудь спеціальних документів про розірвання шлюбу в цьому випадку не потрібно». Даною постановою рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишено без змін.

Таким чином, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинився ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що з 04 липня 2008 року по 02 листопада 2015 року кошти за кредитним договором № 895/06-034-814 сплачувались спільними коштами подружжя та вказує, що даний факт підтверджується копіями квитанцій про погашення кредиту за вказаний період.

Позивач посилається на те, що за період спільного проживання з ОСОБА_3 за спільні кошти подружжя сплачено кредитне зобов`язання, розмір якого значно перевищував внесені ОСОБА_3 частину коштів на день укладення договору купівлі-продажу. Також, на його думку, в період спільного проживання зобов`язання за кредитним договором сплачувалось коштами, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

На думку суду, таке твердження є помилковим, оскільки, це жодним чином не змінює правового статусу квартири, так як кредитний договір укладено між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 ще до укладення шлюбу.

Тому, зобов`язання з повернення кредиту за зазначеним договором виникло лише у ОСОБА_3 .

Як вбачається з копій квитанції за період з 06 вересня 2007 року по 29 серпня 2013 року, погашення кредиту здійснювалося лише ОСОБА_3 .

Даний факт, також підтверджується показами свідків.

Також, свідки підтвердили факт того, що ОСОБА_3 з погашенням кредиту допомагав покійний батько.

В постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року по справі № 554/14662/15-ц зазначено, що сплата боргів одного з подружжя, що виникли до укладення шлюбу, за рахунок коштів подружжя може за певних обставин враховуватися під час вирішення спору про поділ спільного майна подружжя чи боргових зобов`язань, проте не може бути підставою для визнання права на майно, набуте до укладення шлюбу.

Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів того, що він приймав участь у виконанні зобов`язання з погашення кредиту.

Також, позивач посилається щодо визнання спірної квартири об`єктом спільної сумісної власності на той факт, що за рахунок спільних коштів квартира суттєво збільшилася у вартості.

Відповідно до ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні свідки вказали на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 набута у власність ще до укладення шлюбу, є однокімнатною квартирою, ремонтні роботи в квартирі проведені нею особисто ще до укладення шлюбу, в даній квартирі вона разом з позивачем проживала нетривалий період, в той час, коли в квартирі позивача проводились ремонтні роботи.

У відповіді на відзив, також, позивач ОСОБА_1 посилається на той факт, що з вересня 2007 року курс долара почав стрімко зростати і в подальшому щомісячний платіж в 100 доларів США становив спочатку вдвічі більшу суму, ніж було визначено на день укладення кредитного договору, а в 2015 році в п`ять разів більшу суму.

Проте, суд зазначає, що факт збільшення вартості квартири не являється підставою для визнання об`єкту спільною сумісною власністю чи таким, що суттєво збільшився у вартості за рахунок спільних витрат подружжя та не є підставою для визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик.

Як вбачається з постанови Верховного Суду України від 08 листопада 2017 року, по справа № 6-1447цс17, для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року в справі № 332/4629/15 (провадження № 61-15451св18) вказано, що: «у статті 62 СК України передбачено втручання у право особистої приватної власності. У цій статті вказано, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Однак при цьому обмежуються саме права особистої власності одного з подружжя, а відтак зменшується обсяг правомочностей колишнього одноособового власника. Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна. Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин. Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті. Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником. За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості. Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна. У такому випадку, якщо суд встановить наявність понесених затрат з боку іншого подружжя - не власника, однак не визнає такі затрати істотними, то цей з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі. Другий чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном. Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості саме по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна. Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном».

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не надано доказів того, що ним були понесені будь-які витрати, що спричинило суттєве збільшення вартості квартири за адресою АДРЕСА_3 .

Позивачем до матеріалів справи долучено Висновок оцінювача щодо ймовірної вартості об`єктів нерухомості № 401/22 від 15 вересня 2011 року, відповідно до якого за результатами дослідження ринку ймовірна ринкова вартість умовного об`єкту нерухомості ідентичного за основними ціноутворюючими характеристиками до однокімнатної квартири (загальна площа приміщень 35,20 кв.м., житлова площа 17,20 кв.м., розташованої на шостому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 становить 1080000 грн.00коп.

На думку суду, вищезазначений Висновок є лише підтвердженням загальних тенденцій росту цін нерухомості та не є підставою для визнання квартири за адресою: АДРЕСА_3 об`єктом спільної сумісної власності.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_3 та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , а тому, приходить до висновку про відмову в задоволенні даних позовних вимог.

Щодо позовної вимоги про виключення із складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частину майна суд зазначає наступне.

Оскільки, судом відмовлено в задоволенні визнання об`єктом права спільної сумісної власності та визнання за позивачем права власності на частину квартири, суд не знаходить підстав для розгляду вищезазначеної позовної вимоги, оскільки, вона є похідною.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи захворювання (пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 Серії НОМЕР_5 ), а тому, при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.

А тому, суд приходить до висновку, що судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі ст. ст. 57, 60-61, 65 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна про виключення спільного майна подружжя зі складу спадщини - залишити без задоволення.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2023 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб