Ухвала

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 760/20414/21

провадження № 61-2305ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від

19 грудня 2022 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакто-Про», Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Головне управління Державної податкової служби в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області) звернулося до суду з вищевказаною заявою, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакто-Про» (далі - ТОВ «Лакто-Про»), Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), в якій просило суд: зобов`язати ПАТ АБ «Укргазбанк» надати до ГУ ДПС в Одеській області оригінали (належним чином засвідчені копії) роздруківок про обсяг та обіг коштів за розрахунковими рахунками ТОВ «Лакто-Про» () у даній банківській установі із зазначенням сум платежів, дати операцій та призначення платежів за період з 08 лютого 2021 року до теперішнього часу,

а саме: за рахунком НОМЕР_1 (українська гривня).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року

у задоволенні заяви ГУ ДПС в Одеській області відмовлено.

Не погодившись із рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від

01 грудня 2021 року, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року відмовлено. Вирішено питання щодо повернення сплаченого судового збору при зверненні до суду з апеляційною скаргою.

17 лютого 2023 року ГУ ДПС в Одеській області засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року (надійшла до суду 20 лютого

2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуванупостановуКиївського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року оприлюднено 26 грудня 2022 року.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому заявник зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції від 19 грудня 2022 року представник заявника отримав 23 січня 2023 року. На підтвердження зазначених обставин надано копію супровідного листа апеляційного суду з відбитком штампу вхідної кореспонденції установи.

Наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання

їх поважними, оскільки день фактичної реєстрації поштової кореспонденції

у журналі підприємства, проставленої самим органом в односторонньому порядку, сам по собі не свідчить про дату отримання рішення суду, а лише фіксує факт реєстрації кореспонденції суду при надходженні до органу (установи).

Реєстрація документу суду у журналі поштової кореспонденції установи не може вважатися належним доказом дати отримання копії судового рішення, і, як наслідок, вважатися днем, з якого обчислюється процесуальний строк.

Указане вище узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 826/6756/18.

Оскільки належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявником не надано, то касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від

08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада

2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від

03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684 грн.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби

в Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 грудня

2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць