Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2023 Справа №607/1207/23

місто Тернопіль Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

представника позивачки, адвоката Карпи М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , який на даний момент проживає разом з матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 виповнилося 18 років. На даний час він навчається у Тернопільському національному технічному університеті ім. І. Пулюя на другому курсі денної форми навчання факультету інженерії машин, споруд та технологій ФМТ. У відповідності до судового наказу від 06 серпня 2018 року відповідач сплачував аліменти позивачу на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття.

З огляду на вказане, позивачка просила стягувати з ОСОБА_2 кошти (аліменти) на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із дня досягнення дитиною повноліття і до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцяти трьохрічного віку.

20 січня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивачки, адвокат Карпа М. М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Згідно ч. 4 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 06 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2018 року у справі № 607/8218/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки № 164 ОСОБА_3 дійсно є студентом другого курсу денної форми навчання, держбюджет, факультету інженерії машин, споруд та технологій ФМТ Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя. Закінчує навчання у червні 2025 року.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Змістом ст. 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є повнолітнім, однак не досягнув віку 23ох років, продовжує навчання на другому курсі денної форми навчання факультету інженерії машин, споруд та технологій ФМТ Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, закінчує навчання у червні 2025 року і доказів отримання ним доходу суду не подано. Останній проживає з ОСОБА_1 , яка забезпечує його всім необхідним. Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина, який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу у частці від його заробітку доходу у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше, ніж досягнення дитиною 23 років.

Щодо прохання позивачки стягувати аліменти не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд не вбачає підстав для його задоволення, адже СК України такого розміру при визначені розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина не встановлено, а мінімальний розмір аліментів на підставі ст. 182 СК України має враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на дитину (до 18 років). Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 березня 2018 (справа № 642/36/16ц, провадження № 616238св18).

Вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів, починаючи з дня досягнення дитиною повноліття до задоволення також не підлягає, оскільки відповідно до змісту ч. 1 ст. 191 СК України, яка в силу ст. 201 СК України, застосовується до виниклих правовідносин, стягнення аліментів присуджується з моменту звернення особи до суду з позовом про стягнення аліментів, а не у зв`язку з настанням певної події (в даному випадку повноліття).

Відтак, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, в розмірі частини від доходу ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 19 січня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання на факультеті інженерії машин, споруд та технологій ФМТ Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя, а саме до 30 червня 2025 року, але не більше 23хрічного віку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 280-283, 352355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, в розмірі частини від доходу ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 19 січня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання на факультеті інженерії машин, споруд та технологій ФМТ Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя, а саме до 30 червня 2025 року, але не більше 23хрічного віку.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 02 березня 2023 року.

Головуючий суддя О.Герчаківська