Справа № 199/5731/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21.02.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Мельника В.С., відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спорту на стороні позивача, приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Леся Леонідівна, ОСОБА_3 , про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка приходилась рідною бабусею позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на частину однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира була набута за час шлюбу ОСОБА_4 із ОСОБА_5 та належала їм на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.1996 р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Продан О.Г. за реєстром № 6517, зареєстроване КП "ДМБТІ" 25.11.1996 р. в реєстрову книгу №294п за реєстровим № 99.

Після смерті ОСОБА_4 до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в тому числі і на частину вказаної квартири, звернувся її син ОСОБА_6 - батько позивача, який в подальшому не отримував свідоцтва про право на спадщину та не зареєстрував свого права власності на частину квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача ОСОБА_6 помер.

У шестимісячний строк позивач подав приватному нотаріусу Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. заяву на прийняття спадщини після померлого батька та звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 січня 2022 р. приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири у зв`язку тим, що позивачем не надано до нотаріальної контори документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказану частку квартири на ім`я ОСОБА_4 .

Позивач вказував, що чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був вітчимом батьку позивача ОСОБА_6 , тобто ОСОБА_5 приходився позивачеві нерідним дідом.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на належну йому частку вищевказаної квартири та із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернувся відповідач ОСОБА_2 , що приходиться померлому ОСОБА_5 племінником (сином рідної сестри).

Позивач немає ніяких майнових претензій до спадкового майна, що належало його нерідному діду ОСОБА_5 , однак відповідач не визнає право власності позивача на частку квартири.

Позивач просив:

-визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру загальною площею 38 кв.м, житловою площею 21,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила частину;

-визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на частки квартири загальною площею 38 кв.м житловою площею 21,1 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач підтримав позов повністю.

Відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа - приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. в окремо наданій суду заяві просила суд про розгляд справи у її відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, 07.10.1969 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрований шлюб, про що складений актовий запис №1767, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №3 від 18.09.2009 р. (зворотній бік а.с. 85 - 86).

За даними КП "ДМБТІ" ДМР в інвентаризаційній справі містяться відомості про право приватної власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому, за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.1996 р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Продан О.Г. за реєстром № 6517, зареєстроване КП "ДМБТІ" 25.11.1996 р. в реєстрову книгу №294п за реєстровим №99, що підтверджується Листом КП "ДМБТІ" ДМР від 11.07.2022р. №4920 (а.с. 23).

Таким чином, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана ОСОБА_5 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 .

27.03.2009 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, про що в книзі реєстрації смертей 30.03.2009р. зроблено відповідний актовий запис за №528 та Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції 16.09.2009р. видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 15).

Як встановлено судом на підставі спадкової справи №1057/2009 померлої ОСОБА_4 , вона постійно мешкала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 94-101).

Також на день відкриття спадщини ОСОБА_4 з нею постійно проживав та було зареєстровано місця проживання (з грудня 1996 р.) її чоловіка ОСОБА_5 , що підтверджується змістом спадкової справи №4/2021 (а.с. 132 - 170): зокрема, відомостями про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , які містяться у паспорті, виданого на ім`я ОСОБА_5 , копія якого наявна у матеріалах спадкової справи після його смерті (а.с. 137 звор.).

ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 12); син померлої прийняв спадщину, що підтверджується заявою, яка подана ним до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори 24.09.2009 р. (а.с. 83 звор.), що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 83 - 91).

Свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 її син ОСОБА_6 не отримав.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що видано свідоцтво про смерть (а.с. 13).

ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (позивача), що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 53).

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_6 : він подав заяву про її прийняття приватному нотаріусу Криничанського районного нотаріального округу Овчаренко Л.Л. (56 звор.).

Інші спадкоємці, які би прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , відсутні (а.с. 47-82).

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 на земельну ділянку в розмірі 7,380 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ - ДП №085801, який виданий Криничанською РДА 19.11.2002 р., кадастровий номер :01:051:0367 (а.с. 50).

Інші частина майно ОСОБА_6 не була охоплена заповітом.

03.04.2021 р. приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Овчаренко Л.Л. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 59).

Згідно з постановою цього нотаріуса від 21 січня 2022 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири у зв`язку з тим, що позивачем не надані до нотаріальної контори документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказану частку квартири на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 18).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 136).

Після його смерті відкрилася спадщина.

За заявою ОСОБА_3 була заведена спадкова справа (а.с. 132), підстави для її спадкування після смерті ОСОБА_5 відсутні.

29.03.2021 р. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_2 (відповідач), що підтверджується заявою від 29.03.2021 р., яка подана приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. (а.с. 157).

01.07.2021 р. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується заявою, яка подана приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. (а.с. 167).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2022 р. відкрито провадження по справі, та справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 38).

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 р. задоволено клопотання позивача та витребувані докази: від приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. (у копії) спадкова справа №207/2019, зареєстрована в спадковому реєстрі №65291988;

-від Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори (у копії) спадкова справа №1057, яка зареєстрована в спадковому реєстрі за №48160945;

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 р. задоволено заяву представника позивача адвоката Мельника В.С. та витребувані у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. докази: у копії спадкова справа №4/2021, зареєстрована у спадковому реєстрі №67181054 (після померлого ОСОБА_5 );

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2023 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача, як спадкоємця за законом першої черги, після смерті його батька ОСОБА_6 .

Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

На правовідносини в частині виникнення права власності на спірну квартиру у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , розповсюджуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України (ред. 1969 р.) та Цивільного кодексу Української РСР (ред. 1963 р.) оскільки зазначені нормативні акти діяли на час укладання договору купівлі-продажу квартири (08.08.1996 р.).

Відповідно до ст.ст. 128, 224 ЦК Української РСР (в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу спірної квартири), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Згідно зі ст.ст. 22, 28 КпШС України (в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу спірної квартири), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Само по собі зазначення покупцем у договорі купівлі-продажу квартири тільки одного із подружжя не припиняє права сумісної власності подружжя.

Оскільки спірна квартиру була придбана під час шлюбу, то в силу ст.ст. 128, 224 ЦК Української РСР, ст.ст. 22, 28 КпШС України, квартира була спільною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Як встановлено судом та зазначено вище, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Отже, спадщина після померлої ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (день її смерті).

Як встановлено судом на підставі спадкової справи №1057/2009, заведеної після померлої ОСОБА_4 , остання постійно мешкала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 94 - 101).

Також на день відкриття спадщини ОСОБА_4 з нею постійно проживав та у встановленому законом порядку було зареєстровано місця проживання (з грудня 1996 р.) її чоловіка ОСОБА_5 , що підтверджується змістом спадкової справи №4/2021 (а.с. 132 - 170): зокрема, відомостями про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , які містяться у паспорті, виданого на ім`я ОСОБА_5 , копія якого наявна у матеріалах спадкової справи після його смерті (а.с. 137 звор.).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За статтею 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В силу ч. 3 ст. 1268, ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, спадкоємцями майна померлої ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_5 , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї, а також син померлої ОСОБА_6 .

Обидва спадкоємці спадщину прийняли, їх частки у спадщині ОСОБА_4 є рівними (1/2 : 2 = 1/4).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя він не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно - на 1/4 частину вищезазначеної квартири після смерті ОСОБА_4 .

Спадкоємцем ОСОБА_6 за законом є його син ОСОБА_1 (позивач), відтак, розмір частки останнього у спадщині (квартирі АДРЕСА_2 ) після смерті ОСОБА_6 , яка підлягає спадкуванню в силу ст. 1218 ЦК України, становить (одна четверта).

Відповідно до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позовна вимога про визначення за померлою ОСОБА_4 частки у праві спільної сумісної власності подружжя, задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Верховний Суд у своєї практиці неодноразово наголошував, що позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими (Постанова Верховного Суду від 10 серпня 2022 р. у справі №753/3072/20 (провадження №61-1332св22).

В обґрунтування позовних вимог у цій справі позивач посилалася, зокрема, на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на спірну квартиру позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 18).

Таким чином, позивач звернувся до суду із метою захисту свого спадкового права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Отже, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження№ 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Враховуючи, що ОСОБА_4 померла, тому відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України її цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку спірної квартири за померлою особою. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Таким чином, позовна вимога щодо визнання за померлою ОСОБА_4 частки у праві спільної сумісної власності подружжя, є необґрунтованою та такий спосіб є неналежним способом судового захисту, що є підставою для відмови в задоволенні позивної вимоги в цій частині.

Щодо вимоги позову про визнання за позивачем права власності на (одну другу) частки спірної квартири, то, задовольняючи частково згадану вимогу, суд не погоджується із слушністю доводів позивача щодо розміру частки у квартирі, яка підлягає спадкуванню позивачем.

Як встановлено судом, спадкоємцями майна померлої ОСОБА_4 (1/2 частки у квартирі) є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Обидва спадкоємці спадщину прийняли, їх частки у спадщині ОСОБА_4 є рівними (1/2 : 2 = 1/4); інша частина належить ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя він не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке складається з 1/4 частини вищезазначеної квартири після смерті ОСОБА_4 .

Спадкоємцем ОСОБА_6 за законом є його син ОСОБА_1 (позивач), відтак, розмір частки останнього у спадщині (квартирі АДРЕСА_2 ) після смерті ОСОБА_6 , яка підлягає спадкуванню в силу ст. 1218 ЦК України, становить (одна четверта).

Керуючись 2, 3, ч. 1 ст. 5, ст.ст. 9, 10, 12, 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 76 - 80, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 258, ч.ч. 1, 6 та 8 ст. 259, 263, 264, 265, ч. 4 ст. 268, ст. 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Леся Леонідівна та ОСОБА_3 , про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкуваннязадовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 (одну четверту) частки квартири АДРЕСА_2 загальною площею 38 кв.м, житловою площею 21,1 кв.м, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Дата складення повного судового рішення 03.03.2023 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Спаї