02 березня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Клюшник В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження з викликом осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Маковецька Олена Анатоліївна, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,
ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Маковецька О.А., про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.
Предметом договору іпотеки стала 1-кімнатна квартира загальною площею 27,84 кв.м, житловою площею 27,84 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 06.02.2004 року.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2010 року задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про звернення стягнення шляхом продажу вказаного предмету іпотеки в рахунок погашення зобов`язань з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь - яким способом з іншою особою-покупцем.

Крім того, після отримання інформації з Єдиного реєстру судових рішень, стало відомо, що 11.05.2016 року рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, було задоволено позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором від 24.01.2008 року за номером ZPD0GI, стягнуто заборгованість у розмірі 194 904, 66 грн., а також судовий збір у розмірі 1949 грн. 05 коп., яке набрало законної сили 30.05.2016 року.

Так, ОСОБА_3 , вказане рішення було виконане та отримано довідку в АТ КБ «ПриватБанк» про те що, заборгованість по кредитному договору за номером ZPD0GI від 24.01.2008 року відсутня. Дата закриття кредиту 04.08.2021 року. Також повідомлено позивачу, що заборгованість виплачена та вона може розпоряджатись квартирою на власний розсуд.

При оформленні документів, після формування інформаційної довідки стало відомо, що на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Маковецької О.А., Херсонський міський нотаріальний округ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32014051 від 24.10.2016, внесено до Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на квартиру, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за ПАТ КБ «ПриватБанк» ().

До теперішнього часу позивачу не було відомо про реалізацію спірної квартири, та на адресу позивача не надходили листи чи будь які інші повідомлення про здійснення виконавчого напису чи будь - яких інших дій щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, у вказаній квартирі на сьогоднішній день проживають діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

А також, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було отримано посвідчення матері багатодітних сімей.

Крім того, зазначає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладений 03.08.2001 року було розірвано 30.07.2013 року, та на сьогоднішній день позивачка виховує дітей самостійно.

Представник позивача посилаючись на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 12.10.2021 року було відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.10.2022 року витребувано з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Управління державної реєстрації речових прав засвідчену у встановленому законодавством порядку копію реєстраційні справи, яка включає документи, на підставі яких прийнято рішення та проведення державну реєстрацію права власності індексний номер: 32014051 від 24.10.2016 року, який внесено до Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за ПАТ КБ „Приватбанк ().

Ухвалою суду від 26.10.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав відзив на позовну заяву.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, якою підтримують заявлені позовні вимоги та просить позов задовольнити повністю, посилаючись та обставини і підстави, викладені у позовній, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Маковецька О.А. в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, а також надала інформацію про те, що після проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , усі документи було сформовано у реєстраційну справу та направлено суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 24.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит № ZPD0GI, за яким кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 100 000 грн., строк погашення не пізніше 24.01.2028 року (а.с. 15-22).

24.01.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) було укладено договір про іпотечний кредит № ZPD0GI (а.с. 23-30).

Предметом договору іпотеки стала 1-кімнатна квартира загальною площею 27, 84 кв. м, житловою площею 27, 84 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 06.02.2004 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2010 року задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про звернення стягнення шляхом продажу вказаного предмету іпотеки в рахунок погашення зобов`язань з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем (а.с. 31-32).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 11.05.2016 року задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором від 24.01.2008 року за номером ZPD0GI та стягнуто заборгованість у розмірі 194 904, 66 грн., а також судовий збір у розмірі 1949 грн. 05 коп., яке набрало законної сили 30.05.2016 року (а.с. 33-34).

За п. 4.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуає право на задоволення своїх вимог за рахунок Предмет іпотеки випадку, якщо у момент настання строку виконання Зобов`язань, вони не будуть виконані (виконані не належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцем про укладені цього Договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках передбачених п. 5.2.4. Договору про іпотечний кредит.

Відповідно до п. 4.2. Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду.

Звернення стягнення на Предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання.

Відповідно до розділу 4 Договору іпотеки № ZPD0GI від 04.01.2008 Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом продажу від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України „Про іпотеку.

Цим Договором Іпотекодавець уповноважив Іпотекодержателя подавати та отримувати від імені Іпотекодавця довідки та документи, які необхідні для підготовки. Предмета іпотеки до продажу, (витяги з реєстру обтяжень, довідку з Бюро технічної інвентаризації інше), сплачувати всі необхідні платежі, підписати договір- купівлі продажу Предмету іпотеки, а також виконувати всі інші дії, які пов`язані з продажем Предмету іпотеки. У разі продажу Предмета іпотеки, Іпотекодавець доручають Іпотекодержателю отримати грошові кошти, виручені від продажу та спрямувати їх на погашення витрат Іпотекодержателя та Заборгованості за Договором про іпотечний кредит. Якщо предмет іпотеки буде продано за суму більшу, ніж сума заборгованості та витрат іпотекодержателя, залишок грошових коштів від його продажу Іпотекодержатель повертає Іпотекодавцю та прийняттям Предмета іпотеки у власність, в порядку визначеному ст. 37 Закону України „Про іпотеку. При цьому це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Одночасно з посвідченням Договору іпотеки № ZPD0GI від 04.01.2008 ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна до припинення договору іпотеки, що за реєстровано в реєстрі за № 6.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки 278688480 від 07.10.2021 року вбачається, що на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Маковецької О.А., Херсонський міський нотаріальний округ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32014051 від 24.10.2016, внесено до Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на квартиру, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за ПАТ КБ «ПриватБанк» () (а.с. 10-11).

З копій матеріалів реєстраційної справи № 101, наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, вбачається, що 16.10.2016 року уповноважений представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Маковецької О.А., Херсонський міський нотаріальний округ, з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

24.10.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Маковецькою О.А., Херсонський міський нотаріальний округ, за результатами розгляду вказаної заяви та документів, поданих для проведення державної реєстрації прав, винесено рішення провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

На час укладення Договору іпотеки № ZPD0GI від 04.01.2008 чинною була редакція Закону України «Про іпотеку» від 12.05.2006 року.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частин 1-3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

У пунктах 58, 59 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19) зазначено, що: «закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону».

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Так, умовами Договору іпотеки № ZPD0GI від 04.01.2008 передбачені способи звернення стягнення на Предмет іпотеки, зокрема пунктом 4.3 визначено передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Отже, Договір іпотеки № ZPD0GI від 04.01.2008 містить застереження, яке надавало банку право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у спосіб, встановлений Законом України «Про іпотеку».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

За змістом ст. 18 вказаного Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Пунктом 40 Порядку № 1127 встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону та Порядком.

Відповідно до п. 57 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно п. 61 вказаного Порядку, - день звернення Іпотекодержателя з заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Отже, на державного реєстратора під час вчинення такої реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим пунктом 61 Порядку № 1127, необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а й, передусім, встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

За матеріалами реєстраційної справи № 101, наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради , вбачається, що 16.10.2016 року уповноважений представник ПАТ КБ „Приватбанк при звернені до приватного нотаріуса Маковецької О.А., Херсонський міський нотаріальний округ, з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ПАТ КБ «ПриватБанк», не було подано державному реєстратору підтвердження направлення копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої Іпотекодержателем боржникові, який є відмінною від Іпотекодавця. Так вимогу надіслану Іпотекодавцю отримав боржник.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином встановлено, що іпотекодержателем при зверненні до державного реєстратора для реєстрації прав та їх обтяжень на спірну квартиру на підставі іпотечного договору, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, не було подано доказів направлення копії письмової вимоги іпотекодавцю, який є відмінним від боржника, про усунення порушень, а також не подано документу, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем, який є відмінним від боржника, письмової вимоги іпотекодержателя, що свідчить про наявність безумовних підстав для визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну квартиру за ПАТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_1 , як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат судового збору у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 76-81, 137,141, 247, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Маковецька Олена Анатоліївна, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Маковецької Олени Анатоліївни, Херсонський міський нотаріальний округ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32014051 від 24.10.2016, яким внесено до Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на квартиру, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за ПАТ КБ «ПриватБанк» ().

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію прав власності 32014051 від 24.10.2016, про реєстрацію за ПАТ КБ «ПриватБанк» () права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10 та поновити запис про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1362 грн., витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 4000 грн., а всього стягнути 5362 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 02.03.2023 року.

Суддя Ю.В.Геєць