Справа № 357/339/22
Провадження № 2-п/357/3/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2022 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Бульвар Княгині Ольги, 15» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення суду від 02.08.2022 року, в якій просить суд скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду у справі № 357/339/22 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Бульвар Княгині Ольги, 15» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви вказано, що заочне рішення було прийняте без належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату і час судового розгляду, що є порушенням ч. 1 ст. 8, ст. 128 ЦПК України та є підставою для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку. Зазначила, що визнає заборгованість зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 9 886,80 грн., однак вважає, що інфляційні втрати і 3% річних нараховані незаконно, оскільки з 24.02.2022 року в Україні введено режим воєнного стану та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" нарахування і стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено.

Одночасно з заявою про перегляд заочного рішення заявником подано заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, в обґрунтування якої зазначено про те, що вона не мала змоги оскаржити заочне рішення суду вчасно через складну ситуацію в регіоні, пов`язану з постійними ракетними обстрілами, сигналами повітряної тривоги, масовим відключенням світла, спричиненим військовою агресією Російської Федерації на території України, тому пропущенні строки слід вважати з поважних причин.

16.01.2023 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву про перегляд заочного рішення суду прийнято до провадження.

Учасники справи (провадження) в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

На підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд проводить розгляд заяви без участі учасників справи та інших осіб.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2022 року задоволено позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бульвар Княгині Ольги, 15» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бульвар Княгині Ольги, 15» заборгованість зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення в розмірі 31 865,57 грн., а також судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Згідно з частин 1-3 статті 284 чинної редакції ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Враховуючи доводи заявника в частині поновлення пропущеного строку, суд дійшов висновку за необхідне поновити заявнику вказаний процесуальний строк, враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про отримання відповідачем копії заочного рішення.

Крім цього, поновлення вказаного строку, на думку суду, надасть можливість перевірити в судовому порядку обґрунтованість заперечень відповідача, оцінити наявні між сторонами правовідносинам у відповідності до матеріалів справи та змісту заочного рішення, що сприятиме повному та всебічному встановленню обставин даної справи.

Задовольняючи 02.08.2022 року позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бульвар Княгині Ольги, 15» до ОСОБА_1 , суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , за вказаною адресою рахується заборгованість по сплаті внесків в розмірі 9 886,80 грн. за утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року відповідачу нараховано інфляційні втрати в розмірі 15 958,20 грн. і 3 % річних в розмірі 6 021,37 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник звертаючись до суду вказує, що визнає заборгованість в частині стягнення внесків з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 9 886,80 грн., тому в цій частині рішення судом не перевіряється.

В обґрунтування своїх доводів заявник вказує про наявну законодавчу заборону щодо стягнення інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію, як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу).

Правовий аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що невиконання особою обов`язку по сплаті коштів за комунальні послуги протягом певного періоду та наявність у зв`язку з цим заборгованості, відносно якої відповідач не заперечує, не припиняє правовідносин сторін та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, отже і не позбавляє позивача права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" від 05.03.2022 року № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що інфляційні втрати в розмірі 15 958,20 грн. і 3 % річних в розмірі 6 021,37 грн. нараховані позивачем за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року, тобто до введення воєнного стану в Україні (24.02.2022 року).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, під час розгляду даної справи (провадження) судом перевірені доводи заявника щодо незгоди з заочним рішенням, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки останнім не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що прямо передбачено частиною 1 статті 288 ЦПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Підсумовуючи викладене, оскільки як під час розгляду справи в 2022 році, так і на час перегляду заочного рішення, судом надано оцінку правовідносинам між сторонами, тому суд дійшов висновку про відповідність заочного рішення суду принципу остаточного у розумінні практики ЄСПЛ, а також його узгодження з нормами національного законодавства, враховуючи відсутність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи станом на дату його прийняття, так і на час перегляду.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути єдиною беззаперечною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 260, 284-288, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А. Ю. Цуранов