Ухвала

28 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 489/3184/20

провадження № 61-2191ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15 лютого 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 09 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, у якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення на її користь з відповідача 99 816,50 грн в рахунок компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки та моделі SKODA SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши автомобіль в користуванні відповідача, а також стягнути на її користь 1/2 частку грошових коштів в розмірі 3309,09 грн, які знаходилися на рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 , в АТ «УкрСиббанк».

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_3 , подав зустрічний позов, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 вартістю 693 750,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15 лютого 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки і моделі SKODA SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сумі 99 816,50 грн та 1/2 частку коштів на рахунку в АТ «УкрСиббанк» в сумі 3 309,09 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 09 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15 лютого 2022 року в оскаржуваній частині - без змін.

У лютому 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коренко Т. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у зазначеній справі становить 450 000,59 грн (99 816,50 грн + 346 875,00 грн (1/2 вартості спірної квартири)+ 3 309,09 грн) і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн * 250 = 671 000,00 грн).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15 лютого 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 09 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар