ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1949/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Гусак О.С.,

з секретарями судового засідання Уляницькою М.В., Мартинюк І.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися в суд до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиттям квартири.

Вимоги вмотивовані наступним чином. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_1 . 17 серпня 2021 року відбулося залиття їхньої квартири. Згідно з актами про залиття від 18 серпня та від 2 вересня 2021 року, складеними комісією ЖЕД-204, залиття виникло з вищерозташоваї квартири АДРЕСА_2 в результаті пошкодження гвинтової канавки (різьби) на відводі трубопроводу гарячого водопостачання (мешканцями самовільно проведено перепланування, заміна ділянки стоякової трубки гарячого водопостачання та замуровано в стіну). Відповідно до звіту № 65/21 про оцінку збитків від 10 вересня 2021 року розмір матеріальних збитків, яких завдано власникам в результаті пошкодження оздоблення квартири АДРЕСА_1 після залиття становить 229 927 грн. Разом з тим ОСОБА_4 сплачено 4550 грн за оцінку вартості матеріального збитку. Посилаючись на наведене, просили задовольнити позовні вимоги та вирішити питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва суду від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження.

2 листопада 2021 року ОСОБА_5 подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 4 листопада 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

19 листопада 2021 року до суду від представника відповідача ОСОБА_7 - адвоката Костюк Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву в якому остання просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На думку відповідача надані позивачами копії актів про залиття як основний доказ не можуть бути прийняті судом, вони не відповідають встановленій формі та вимогам чинного законодавства, складені без повідомлення та відсутності відповідача, та потерпілих осіб, їх підписи відсутні, відсутні відомості щодо обсягів необхідного ремонту приміщень квартири позивачів. Відповідач вважає, що визначений розмір шкоди відображає вартість нового ремонту квартири, а не відновлення становища що існувало до порушення права, у зв`язку з чим відповідач вважає що для встановлення дійсного розміру шкоди необхідно провести будівельно-технічну експертизу, про що і заявила клопотання.

13 січня 2022 року до суду з`явились представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 та представник відповідача Костюк Ю.М. на обговорення було поставлення клопотання представника відповідача про призначення експертизи, яке вона просила задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні заперечував щодо призначення експертизи, вважав що її призначення призведе до затягування розгляду справи. Суд задовольнив клопотання та призначив будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив експертам Київського науково-дослідному інституту судових експертиз. На час проведення експертизи провадження по справі було зупинено.

18 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 29 вересня 2022 року № 11382/22-43.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 15 листопада 2022 року.

15 листопада 2022 року справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання.

Наступною датою засідання визначено 6 грудня 2022 року. 6 грудня 2022 року справу знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Наступною датою судового засідання визначено 19 січня 2023 року.

19 січня 2023 року у судове засідання з`явились представник позивача - ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 .

Судом протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Представник ОСОБА_4 вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що шкода не відповідає розміру, яку просять стягнути позивачі, та вказував на те, що акти про залиття та звіту про оцінку збитків є неналежними доказами.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14-16, т.1).

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 216-127, т. 1).

Відповідно до актів про залиття від 18 серпня та від 2 вересня 2021 року, складеними комісією ЖЕД-204, залиття виникло з вищерозташоваї квартири АДРЕСА_2 в результаті пошкодження гвинтової канавки (різьби) на відводі трубопроводу гарячого водопостачання (мешканцями самовільно проведено перепланування, заміна ділянки стоякової трубки гарячого водопостачання та замуровано в стіну) (а.с. 68-71, т. 1).

Відповідно до звіту № 65/21 про оцінку збитків від 10 вересня 2021 року розмір матеріальних збитків, яких завдано власникам в результаті пошкодження оздоблення квартири АДРЕСА_1 після залиття становить 229 927 грн (а.с. 23-31, т. 1).

Згідно рецензії на звіт про оцінку збитків від 6 січня 2022 року, здійсненого приватним підприємством БОНС», в актах, які складені комісією ЖЕД-204 не зазначено жодних об`ємів пошкоджень, що є суттєвим фактором визначення розміру збитків. Аналізуючи фотофіксацію об`єкта, також неможливо визначити обсяги та об`єми завданих пошкоджень. Використані при проведені оцінки збитків вихідні дані не є достатньо повними для складання Звіту про оцінку збитків та визначення величини вартості. Звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою визначеною у звіті, після виправлення недоліків зазначених у звіті (а.с. 191-192, т. 1).

Звертаючись до суду з клопотанням про призначення експертизи, представник відповідача обгрунтовувала його тим, що вони не погоджуються із розміром матеріального збитку, який вказаний у звіті про оцінку наданого позивачем, питання, що сталою причиною залиття квартири позивачів представником відповідача не ставилось, що свідчить про те, що фактично відповідач визнала, що залиття сталося із її квартири.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізично або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Згідно із ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 6.18 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, власники житлових будинків та квартир зобов`язані здійснювати своєчасне проведення їх ремонту, забезпечувати технічне обслуговування конструктивних елементів і технічного обладнання, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами.

Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі-Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6. Правил).

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, (провадження № 61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах.

В додатку № 4 до цих Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства ), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число місяць ,рік ); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття .

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників

Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло - та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до актів про залиття від 18 серпня та від 2 вересня 2021 року, складеними комісією ЖЕД-204, залиття виникло з вищерозташоваї квартири АДРЕСА_2 в результаті пошкодження гвинтової канавки (різьби) на відводі трубопроводу гарячого водопостачання (мешканцями самовільно проведено перепланування, заміна ділянки стоякової трубки гарячого водопостачання та замуровано в стіну) (а.с. 68-71, т. 1).

В акті від 18 серпня 2021 року зазначено, що в результаті візуального обстеження встановлено, що у квартирі АДРЕСА_4 виявлено сліди залиття в коридорі, холі, кухні, вбиральні, ванній кімнаті та у житлових кімнатах: коридор: стеля (шпалери) спостерігається велика жовта пляма, стіни (з гіпсокартону) стостерігаються мокрі плями, залиття сигналізації, датчику руху, дзвінка, дверної коробки, хол: - стіни (шпалери), мокрі плями по всій площині стін, стеля - шпалери, мокрі плями, відшарування шпалер (залито люстру), підлога - пошкоджено покриття з ковроліну, (лінолеум) деформований; маленька кімната: двері - деформована дверна коробка; стіни (шпалери), мокрі плями по всій площі кімнати, відшарування шпалер, стеля (шпалери), мокрі плями, відшарування шпалер, люстра з потьоками води; велика кімната: двері деформована дверна коробка, залитий датчик руху; стеля (шпалери) мокрі плями; відшарування шпалер, у плафонах люстри залишки води; меблі (диван) - залито водою, підлога (лінолеум) деформований, кухня: залита водою розподільча коробка, стеля (шпалери пофарбовані водоемульсійною фарбою), спостерігаються жовті плями; стіна (шпалери пофарбовані водоемульсійною фарбою) спостерігаються жовті плями; коридор перед ванною та вбиральнею: стеля (шпалери) мокрі плями по всій площині, стіни (шпалери) мокрі плями по всій площі, двері - деформована дверна коробка; залиті розподільчі коробки та електропроводка; вбиральня кімната - стеля (підвісна з гіпсокартону оздоблена шпалерами, з вмонтованою світлодіодною лампою, спостерігаються мокрі плями плями; стіни - (керамічна плитка) часткове відшарування плитки; ванна кімната: стеля (пінопластова панель) спостерігаються жовті плями, стіна (керамічна плитка) відшарування плитки; спальня кімната: стіна (шпалери) - мокрі плями; стеля (водоемульсійне покриття) місцями спостерігаються жовті плями; підлога (лінолеум) деформований.

В акті від 2 вересня 2021 року зазначено фактично про ті самі сліди залиття, мокрі плями через два тижні стали жовтими, і станом на 2 вересня 2021 року йде мова про деформовану підлогу у спальній кімнаті про що не зазначалось в акті від 18 серпня 2021 року.

Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 643/19078/15 вказав на те, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Презумпцію вини у залитті квартири, належної позивачам, ОСОБА_7 в ході розгляду справи не спростувала.

Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що залиття квартири АДРЕСА_1 , відбулося з вини власника квартири АДРЕСА_2 .

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно поданих стороною позивачів актів, оскільки маючи сумніви щодо належності актів як доказу, відповідач не була позбавлена можливості надати свої докази на спростування цього доказу та зазначених у ньому обставин.

Крім цього, не заслуговують на увагу суду заперечення представника відповідача у відзиві на невідповідність актів про залиття, долученими позивачами на підтвердження позовних вимог, які, на його думку, не є належним доказом та не підтверджує вину відповідача у залитті квартири позивачів, і що такий не відповідає формі, встановленій Правилами утримання жилих та прибудинкових територій, оскільки суд вважає, що зазначена у ньому інформація про факт залиття квартири з власної квартири відповідача сторонами не заперечувалась, а відповідач фактично не погоджувалась із розміром шкоди спричиненої залиттям, про що зазначено у клопотанні про призначення експертизи та питаннями, які були запропоновані представником відповідача на її вирішення.

Доводи представника відповідачки про те, що акти від 18 серпня та 2 вересня 2021 року є неналежними доказами наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, не заслуговують на увагу, оскільки акти відповідають формі, встановленій Правилами від 25 серпня 2005 року № 927/11207, в них наведені: дати та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття, які у двох актах аналогічні.

Доказів протилежного ОСОБА_10 суду не надала, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

При цьому, ОСОБА_7 не спростовано належними та допустимими доказами відсутності вини у залитті квартири позивачів.

Доводи представника відповідача, про те, що вона акт не підписувала не впливає на його правильність, оскільки зворотного вона не довела.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 у справі №753/20314/15, у якій зазначено, що не підписання акта відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотнього останній не довів. Відтак, якщо власник квартири, у якій сталася аварійна ситуація, що спричинила залиття, не підписав письмовий акт обстеження, це не призведе до втрати таким документом юридичної сили, а отже й доказового значення для справи.

Як вбачється із висновку експерта від 29 вересня 2022 року, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи призначеної судом за клопотанням представника відповідача, встановити згідно даних візуально-інструментального обстеження повний перелік пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , яке відбулось 17 серпня 2021 року не вбачається можливим у зв`язку з проведенням ремонтно-будівельних робіт в приміщеннях зазначеної квартири, на час проведення призначеної експертизи. Перелік пошкоджень, які виникли внаслідок залиття відображені в актах від 18 серпня та 2 вересня 2021 року. Встановити згідно даних візуально-інструментального обстеження вартість (ринкову) ремонтно-відновлювальних робіт, в тому числі матеріалів (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири з урахуванням фізичного зносу від життєдіяльності мешканців цієї квартири до її залиття з врахуванням та без податку на додану вартість не вбачається можливим, у зв`язку з проведенням ремонтно-будівельних робіт в приміщеннях зазначеної квартири. Встановити згідно наданих документальних даних вартість (ринкову) ремонтно-відновлювальних робіт, в тому числі матеріалів (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири з урахуванням фізичного зносу від життєдіяльності мешканців цієї квартири до її залиття з врахуванням та без податку на додану вартість, відповідно до вихідних даних, що містяться в наданих матеріалах, не вбачається можливим, в зв`язку із відсутністю в матеріалах цивільної справи № 753/19274/21 всіх необхідних для розрахунку вихідних даних (а.с. 236-245, т. 1).

Відповідно до звіту № 65/21 про оцінку збитків від 10 вересня 2021 року розмір матеріальних збитків, яких завдано власникам в результаті пошкодження оздоблення квартири АДРЕСА_1 після залиття становить 229 927 грн (а.с. 23-31, т. 1).

Таким чином, розмір збитків завданих внаслідок залиття квартири позивачів, визначений звітом № 65/21 про оцінку збитків від 10 вересня 2021 року відповідачем не спростований.

Щодо доводів відповідача, що в акті про залиття від 2 вересня 2021 року містяться нові сліди залиття, які не були виявлені при складані акту від 18 серпня 2021 року що є підставою для визнання звіту по оцінку збитків від 10 вересня 2021 року неналежним доказом, суд до уваги не приймає, оскільки як вбачається із пункту 5 вказаного звіту (а.с. 26) 27 серпня 2021 року було направлено лист винуватцю залиття квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_7 з проханням прибути на огляд пошкодженої квартири АДРЕСА_4 із зазначенням його дати, часу та мети. Однак, ОСОБА_7 на вказаний огляд не з`явилася.

За результатами огляду 31 серпня 2018 року складено акт огляду пошкоджень оздоблення після залиття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 32-33, т. 1).

Таким чином, позивачами доведена протиправність дій відповідача, що призвело до залиття її квартири та заподіяння їй майнової шкоди з вини відповідача, розмір якої визначений у звіті, та не спростований відповідачкою під час розгляду справи належними та допустимими доказами.

Отже, враховуючи надані докази, наявність причинного зв`язку між залиттям і шкодою, суд вважає, обґрунтованою вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки підтверджено завдання шкоди залиттям квартири позивачів власником квартири АДРЕСА_2 .

Разом з тим позивачі просили стягнути судовий збір та витрати на оцінку матеріального збитку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно квитанцій від 17 вересня 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 сплачено по 908 грн судового збору (а.с. 1-3, т.1).

Крім того, згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 10 вересня 2021 року за оцінку вартості матеріального збитку ОСОБА_4 сплачено 4550 грн (а.с. 67, т. 1).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн на користь кожного з позивачів, та 4550 грн на користь ОСОБА_4 .

Питання про стягнення витрат на правову допомогу судом не вирішується, оскільки у позовній заяві зазначено, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані у строки передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, 10, 179 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 81 192 грн, 4550 грн витрат за оцінку вартості матеріального збитку та судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 76 642 грн, та судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 76 642 грн та судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Гусак О.С.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2023 року.