Справа № 446/262/17 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/811/3272/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та припинення права особи на частку у спільному майні,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року заяву позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - задоволено.

В справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та припинення права особи на частку у спільному майні визнано мирову угоду на таких умовах :

Позивачі по справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовляються від позову про визнання права власності на спадкове майно і на підставі ч.3 ст. 31 ЦПК добровільно домовились про нижче наведений розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 та іншого спадкового майна.

Згідно за цією домовленістю:

Позивач ОСОБА_2 , зареєстрований за постійним місцем проживання в АДРЕСА_2 реально отримує у власність 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з наступних приміщень в будинку, зазначених у технічному паспорті на цей будинок під номерами: кімнату № 1-4 площею 16,7 кв.м, кімнату № 1-5 площею 12,1 кв.м та кімнату 1-6 площею 20,6 кв.м та земельну ділянку загальною площею 1,1351 га (діл.1 0,8432 га кадастровий номер :08:000:0147; діл.2 0,2919 га кадастровий номер :08:000:0366), що знаходиться на території Дернівської сільської ради відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 24 березня 2006 року на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 14 березня 2006 року, серія ЛВ № 086412.

Позивач ОСОБА_3 , зареєстрований за постійним місцем проживання в АДРЕСА_3 відмовляється від своєї частки колгоспного двору житлового будинку АДРЕСА_1 та іншого спадкового майна покійних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_4 , зареєстрований за постійним місцем проживання в АДРЕСА_2 реально отримує у власність 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з наступних приміщень в будинку, зазначених у технічному паспорті на цей будинок під номерами: кімнату № 1-3 площею 17,2 кв.м; кімнату № 1-2 площею 12,7 кв.м та кімнату 1-1 площею 10,0 кв.м.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за постійним місцем проживання в АДРЕСА_1 відмовляється від своєї частки колгоспного двору житлового будинку АДРЕСА_1 та іншого спадкового майна покійного ОСОБА_6 .

Сторони визнали, що на момент укладення мирової угоди, більше неврегульованих претензій одна до одного не мають.

Ця мирова угода набрала чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язань, передбачених нею.

Провадження в справі закрито.

Ухвалу суду в апеляційному порядку 19 грудня 2022 року оскаржила ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року залишено без рухута надано скаржниці строк для усунення недоліків зазначених в описовій частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй ухвали.

Згідно з наявного у матеріалах апеляційної скарги рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали про залишення без руху, яка надсилалася скаржниці на адресу зазначену нею в апеляційній скарзі, отримана нею 29 січня 2023 року.

Окрім цього, як вбачається з розписки, яка міститься в матеріалах апеляційної скарги, копію вище згаданої ухвали скаржниця отримала наручно 09 лютого 2023 року в приміщенні Львівського апеляційного суду.

Пунктом 4 ч.1 ст. 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Колегія суддів перевіривши матеріали апеляційної скарги, вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року слід відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв. Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 квітня 2020 року у справі №450/3537/17.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження №61-37352сво18).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана ухвала Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області постановлена 08 грудня 2017 року, апеляційна скарга подана лише 19 грудня 2022 року, тобто після спливу більше п`яти років з моменту проголошення оскаржуваної ухвали.

Станом на 24 лютого 2023 року недоліки апеляційної скарги на виконання вимог ухвали судді Львівського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року скаржником не усунуто, не долучено доказів, які б підтверджували те, що скаржниця не повідомлялася про розгляд справи, копія оскаржуваної ухвали їй з моменту проголошення оскаржуваної ухвали їй не надсилалася і такої вона не отримувала чи строк на апеляційне оскарження нею пропущено внаслідок обставин непереборної сили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

З матеріалів апеляційної скарги не вбачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обставинами непереборної сили.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Колегія суддів, враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року подана більше як через один рік з моменту складення повного тексту судового рішення, та у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та припинення права особи на частку у спільному майні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцять днів з дня її складення.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк