Справа № 2-5670/11
Провадження № 4с/201/7/2023
УХВАЛА

14 лютого 2023 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектурм Ессетс», заінтересовані особи: державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чернишов Артем Олексійович, державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинський Дмитро Євгенович про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 28 листопада 2022 року надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Спектурм Ессетс», заінтересовані особи: державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чернишов Артем Олексійович, державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинський Дмитро Євгенович про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якій представник скаржника просив суд:

?Поновити строк на оскарження дії і бездіяльності державних виконавців Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чернишова А.О. та Тичинського Д.Є. під час виконання виконавчого листа по справі 2 -5670/11

?Визнати дії і бездіяльність державних виконавців Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чернишова А.О. та Тичинського Д.Є. під час виконання виконавчого листа по справі 2 -5670/11 неправомірною і таку яка завдає матеріальну шкоду стягувачу.

?Скасувати постанову про повернення виконавчого листа від 23 грудня 2015 року по виконанню виконавчого листа по справі № 2-5670/11

?Поновити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа від 23 грудня 2012 року у справі № 2-5670/11

?Стягнути з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) майнову шкоду в сумі 563,463,82 за вчинення дій по перешкоджанню у виконанні виконавчого листа

?Визнати неправомірним факт не направлення виконавчого листа і постанов по справі стягувачу.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2011 року позовні вимоги банку про стягнення заборгованості було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 563 463,82 грн. заборгованості за кредитним договором № 014/3729/2/09348 від 22.01.2008р. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» 53 607,99 грн. заборгованості за кредитним договором № 014/3729/2/09347 від 22.01.2008р. Також, в порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Ерсте Банк» 1 820,00 грн.

25.09.2020р. між ПАТ «Фідобанк» () та ТОВ «Спектрум Ессетс», () було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N218881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/3729/2/09348 від 22.01.2008р.

ПАТ «Фідобанк» є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк». Таким чином, до TOB «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/3729/2/09348 від 22.01.2008р. на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL3N218881 від 25.09.2020р.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.03.2021р. замінено сторону виконавчого провадження.

На адресу Відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було подано запити на надання інформації стосовно виконання виконавчих листів по боржникам.

Відділ державної виконавчої служби у відповідь надіслав оригінали виконавчих листів по ОСОБА_1 без постанов про повернення або інших документів. На виконавчих листах є відмітка виконавчої служби від 03.11.2014р. про повернення виконавчого документа без виконання. Разом з виконавчими листами направили супровідний лист від 24.05.2021р., який отримано 07.07.2021р. стягувачем.

Даний факт підтверджує отримання виконавчого листа тільки у 2021 році і підтверджує не інформування стягувача про виконавче провадження, а оскільки виконавчий лист отримано у 2021 році, то пропуск строку стався не з вини стягувача і є необхідність прохати суд поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Стосовно ОСОБА_2 взагалі жодної інформації виконавчою службою не надано, але згідно з АСВП відсутня будь-яка інформація, хоча дані виконавчі листи разом подавалися на виконання, а обставини справи по ОСОБА_3 підтверджують можливий факт саме втрати виконавчого провадження і листів виконавчою службою.

Ухвалою суду від 03 серпня 2021 року у задоволенні заяви про поновлення строків відмовлено. Даною ухвалою встановлено, що станом на час набуття заявником права вимоги строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання вже сплинув. З даним висновком погодився Дніпровський апеляційний суд в постанові від 25 січня 2022 року.

01 листопада 2022 року ухвалою Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська визначив, що виконавча служба визнає, що саме в зв`язку з їх бездіяльністю пропущено строк пред`явлення виконавчого листа; виконавча служба навіть суду на надала матеріали виконавчого провадження і постанови про повернення і відкриття провадження, що зумовило і не можливість їх отримання стягувачем , що фактично порушує право стягувача на ознайомлення з матеріалами провадження виконавцем при відкритті провадження у 2022 році зазначалося колишнього кредитора також зумовили дії які несуть прямий характер перешкоджання виконання рішення суду діями виконавчої служби, оскільки ця помилка виконавчої служби обумовлена скасування постанови про відкриття. Тому просили скаргу задовольнити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 листопада 2022 року указана скарга передана для розгляду судді Демидовій С.О.

02 грудня 2022 року ухвалою судді скарга прийнята до розгляду .

15 грудня 2022 року, 26 січня та 13 лютого 2023 року на адресу суду від представника заявника надійшли клопотання про розгляд скарги за їх відсутності на задоволенні скарги наполягали.

Сторони в судове засідання не з`явилися, що відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-5670/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, заочним рішенням від 28 березня 2011 року у якій було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Ерсте Банк 563.463,82 грн. заборгованості за кредитним договором № 014/3729/2/09348 від 22.01.2008 р. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Ерсте Банк 53.607,99 грн. заборгованості за кредитним договором № 014/3729/2/09347 від 22.01.2008 р. В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Ерсте Банк 1.820, 00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2011 року заочне рішення від 28 березня 2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Ерсте Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було скасувано, справу призначено до розгляду по суті та присвоєно їй новий єдиний унікальний номер справи № 2-9524/11.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2012 року у цивільній справі № 2-9524/11 було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Ерсте Банк 682.128,12 грн. заборгованості за кредитним договором № 014/3729/2/09348 від 22.01.2008 р. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Ерсте Банк 64.794,89 грн. заборгованості за кредитним договором № 014/3729/2/09347 від 22.01.2008 р. В порядку розподілу судових витрат стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Ерсте Банк 1.820, 00 грн.

25 вересня 2020 року між ТОВ «Спектрум Ессетс» та ПАТ «Фідобанк» (яке є повним правонаступником ПАТ «Ерсте Банк») було укладено договір № GL3N218881 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/3729/2/09348 від 22 січня 2008 року та усіма забезпечувальними договорами, укладеними між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Спектрум Ессетс».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 березня 2021 року замінено у виконавчому провадженні стягувача - Публічне акціонерне товариство "Ерсте Банк" на - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку пред`явлення їх для виконання по цивільній справі № 2-5670/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено. Даною ухвалою встановлено , що відповідно до листа Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 55146767/16 від 24.05.2021р., виконавчі листи по справі №2-9524/11, видані Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 06.06.2012р. про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості повернуті на адресу стягувача з відміткою про причини повернення.

Заявник в скарзі посилається на ухвалу Жовтневого районного суду від 01 листопада 2022 року якою нібито виконавча служба визнає що саме по їх бездіяльності пропущено строк пред`явлення виконавчого листа, однак до матеріалів скарги даної ухвали надано не було.

Згідно ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Частиною 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 8, 9, 10 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, скаржником при поданні скарги на дії та бездіяльність державних виконавців не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин викладених у скарзі, клопотань про їх витребування також заявлено не було, а тому суд позбавлений можливості безпосередньо дослідити та дати оцінку діям та бездіяльності державних виконавців, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Стосовно вимог скаржника про відшкодування майнової шкоди спричиненої діями державних виконавців, суд вважає за необхідне відмовити оскільки відповідно до норм ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу: у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. А отже стягнення майнової шкоди за результатом розгляду скарги не передбачено ст. 451 ЦПК України, тому суд вважає за необхідне відмовити в цій частині скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спектурм Ессетс», заінтересовані особи: державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чернишов Артем Олексійович, державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинський Дмитро Євгенович про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова