Справа №: 343/233/23
Провадження №: 2/0343/149/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 березня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким:

розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Виконавчим комітетом Лолинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області;

прізвище після розірвання шлюбу їй не змінювати та залишити « ОСОБА_3 »;

стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 січня 1996 року між нею, ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який вони зареєстрували у Виконавчому комітеті Лолинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області.

Неповнолітніх дітей у них немає.

На перших порах життя ніби проходило нормальним руслом, але з часом стосунки між ними стали різко погіршуватись. Вони почали не розуміти одне одного, у них з`явились різні погляди на життя, між ними часто виникали суперечки, скандали та сварки, що кожний раз спричиняло їй душевні страждання.

Відповідач почав вести себе агресивно, без поваги відноситись до неї, а також перестав розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї.

Відповідач постійно пред`являв їй необгрунтовані претензії, постійно ганьбив, ображав і принижував її честь і гідність, влаштовав скандали та сварки, свідками яких нерідко ставали їхні близькі та друзі. Така поведінка відповідача негативно впливала на її психологічний стан.

Зрештою, у 2021 році відповідач зібрав свої речі та поїхав за кордон, де проживає тривалий час, фактично залишив сім`ю. Вони перестали спілкуватись, не ведуть спільне господарство, у них відсутній спільний побут та будь-які сімейні відносини.

Вони проживають окремо вже більше двох років, і вона не бажає підтримувати стосунки з даним чоловіком, так як проживання з ним є неможливим.

Оскільки розлади в їхній сім`ї носять стійкий та тривалий характер, то примирення між нею та відповідачем, чи подальше сумісне життя і збереження сім`ї, надалі є неможливим.

Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу, суперечитиме її інтересам.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ №1033852 а.с.11) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали , зіславшись на викладені в позовній заяві обставини , просили позов задоволити. Не заперечують проти заочного розгляду справи .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся судом, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.22). Судова повістка, яка напрявлялась за адресою реєстрації відповідача - АДРЕСА_1 , повернулась в Долинський районний суд з відміткою - адресат за кордоном (а.с.25). Відзиву на позов відповідачем не подано.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Cуд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.02.2023 (а.с.10) свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , 16 січня 1996 року був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Лолинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_3 , дружини ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи неповнолітніх дітей у сторін по справі на момент подачі позову - немає.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини більше двох років, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

З огляду на те, що позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 16 січня 1996 року Виконавчим комітетом Лолинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2- розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити " ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_3 .

Суддя: