У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

головного державного виконавця Гонтарук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Жмеритнського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гонтарук Наталі Станіславівни під час виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2023 ОСОБА_2 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даною скаргою, в якій просив визнати протиправну діяльність головного державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу ДВС Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гонтарук Н.С. у зв`язку з навмисним не виконанням нею вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання судового рішення, ухваленого Жмеринським міськрайонним судом на користь стягувача; у відповідності до вимог ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу суду про порушення головним державним виконавцем Гонтарук Н.С. норм чинного законодавства, що регулює порядок виконання судових рішень та порушення даним виконавцем основ Закону України «Про виконавче провадження»; на підставі ст. 453 ЦПК України зобов`язати головного державного виконавця Гонтарук Н.С. надати до суд звіт про виконання ухвали, щодо виявлення судом недоліків в їх роботі.

Скарг мотивована тим, що на виконанні державного виконавця перебуває виконавчий лист, виданий Жмеринським міськрайонним судом, в частині зобов`язати ліквідаційну комісію щодо припинення діяльності Лукомовчанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів шляхом ї ліквідації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, а саме з 01.09.2017 до 25.06.2020. Так, із 02.06.2022 головний державний виконавець самоусунулась від виконання своїх посадових обов`язків, що виражається в порушенні державним виконавцем пунктів 4, 4.1, 4.2, 5, 5.1, 5.2 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», відповідно державний виконавець Гонтарук Н.С. тривалий час не може вчинити дії в терміни, що визначені наказом.

Крім того, в порушенням вимог п4 3 п. 5 ст.19, п. 4 ст. 24, п. 5 ст. 26, п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», на виконання рішення державним виконавцем не було проведено належних дій для перевірки фінансового стану боржника, не притягнено боржника до відповідальності за неподання декларації про доходи та проведено перевірку стану боржника у встановлені Законом строки, не залучено експерта або спеціаліста.

Процесуальні дії, заяви клопотання.

26.01.2023 ухвалою судді скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 08.02.2023.

07.02.2023 до суду надійшли заперечення на скаргу від головного державного виконавця Гонтарук Н.С.

07.02.2023 до суду надійшли письмові пояснення від скаржника ОСОБА_2

08.02.2023 розгляд скарги відкладено у зв`язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження, які перебувають на розгляді в Вінницькому апеляційному суді.

Пояснення сторін надані по суті скарги.

В судовому засідання представник скаржника ОСОБА_1 просив задовольнити скаргу ОСОБА_2 з підстав, викладених в ній, зокрема порушенням державним виконавцем Гонтарук Н.С. вимог Закону України «Про виконавче провадження» та строків проведення виконавчих дій.

Державний виконавець Гонтарук Н.С. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги та вказала, що виконала усі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», також звернула увагу суд на те, що матеріали виконавчого провадження довгий час перебували в суді за попередньою скаргою ОСОБА_2 , а тому всі дії направлення на виконання рішення вона продовжувала виконувати вже після повернення виконавчого провадження у її розпорядження.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження АСВП: 69135487 ухвалою судді Жмеринського міськрайоннного суду від 07.12.2022 в задоволенні скарги ОСОБА_1 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 на протиправну бездіяльність головного державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гонтарук Н.С. відмовлено (а.с.51-53 в/п).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 24.01.2023 вищевказане рішення залишено без змін (а.с.66-70 в/п) як вбачається зі змісту вищевказаної постанови, з оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження за номером АСВП:69135487 за виконавчим листом №130/2619/21 від 04.05.2022 встановлено, що за період з 02.06.2022 головним державним виконавцем Гонтарук Н.С. було вчинено ряд дій, направлених на виконання рішення, зокрема: постановою Головного державного виконавця Гонтарук Н. С. 02.06.2022 відкрито виконавче провадження (ВП №691354879) (а.с.4 в/п), про що повідомлено боржника та стягувача (а.с.3 в/п). За відомостями інтернет ресурсу Опендатабот станом на 02.06.2022 Лукомовчанська ЗОШ І-ІІ ступенів перебуває в стані припинення (а.с.5 в/п). Головним державним виконавцем Гонтарук Н. С. 02.06.2022 винесено постанову про стягнення виконавчого збору (а.с.6 в/п) та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.7 в/п). За відповіддю на запит від 02.06.2022 року МВС України за боржником Лукомовчанська загальноосвітня школа І-І ступенів (ліквідаційна комісія) за кодом відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби (а.с.8 в/п). За відповіддю на запит від 02.06.2022 з ДФС України, за кодом 26242338, інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, до ДФС не надходила (а.с.9 в/п), 01.08.2022 направлено запит державного виконавця на Жмеринську районну раду про контактну інформацію голови ліквідаційної комісії щодо припинення діяльності Лукомовчанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, належним чином завірені копії установчих документів на рішення щодо порядку ліквідації Лукомовчанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, інформацію щодо наявності майна, яке зареєстровано за боржником (а.с.12 в/п), 08.08.2022 надійшла відповідь на вказаний запит щодо неможливості Ліквідаційної комісії виступати стороною виконавчого провадження (а.с.13 в/п). 12.08.2022 державним виконавцем складено акт, про те, що Лукомовчанська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів не працює з 2017 року (а.с.14 в/п), за списком поштових відправлень Лукомовчанській загальноосвітній школі 06.06.2022 направлено рекомендований лист (а.с.15-17 в/п). За відомостями інтернет ресурсу Опендатабот станом на 02.06.2022 відділ освіти Жмеринської районної державної адміністрації припинено (а.с.18-20 в/п). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта з кодом , тип особи юридична особа відомості відсутні (а.с.22 в/п). За відомостями інтернет ресурсу Опендатабот станом на 12.08.2022 року Лукомовчанська ЗОШ І-ІІ ступенів перебуває в стані припинення (а.с.23-25 в/п). 15.08.2022 Головним державним виконавцем Гонтарук Н. С. винесена постанова про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду та направлено боржнику та стягувачу (а.с.26-27 в/п) та нею 15.08.2022 також винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено боржнику та стягувачу (а.с.28-29 в/п). 10.08.2022 направлено запит на отримання банківської інформації, яка містить банківську таємницю (а.с.30 в/п). 15.08.2022 та 02.11.2022 здійснено витяг з системи ІС ДП «НАІС» (21), за номером виконавчого провадження 69135487 (а.с.31-33 в/п).

Даним рішенням, поміж іншого було встановлено, що ОСОБА_2 не доведено, що державний виконавець Гонтарук Н. С. навмисно не виконує вимоги Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, положення статей 20 та 48 Закону, про що йдеться в поданій скарзі та поясненнях скаржника, і відповідно до вимог Закону державний виконавець повинен був їх виконати в порядку виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Однією з підстав звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або неіснування яких встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову. Отже, обставини, встановлені рішенням суду у порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства не доказуються при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Наведена узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.02.2022 у справі № 554/8632/18.

Крім цього, у постанові від 10.11.2021 у справі № 520/14775/15-ц Верховний Суд зазначив, що преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Матеріали виконавчого провадження перебували в суді з 16.08.2022 до 15.02.2023.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження АСВП: 69135487, 26.01.2023 (в період знаходження виконавчого провадження в суді) державний виконавець направила вимогу до Жмеринської районної ради про надання інформації щодо складу ліквідаційної комісії (а.с.74 в/п), до Управління освіти Жмеринської міської ради про надання інформації щодо припинення діяльності боржника, контактну інформацію та склад ліквідаційної комісії (а.с.75 в/п), отримано відповідь (а.с.77, 98-100 в/п), 01.02.2023 направила вимогу до відділу освіти Станіславчицької сільської ради про надання інформації щодо припинення діяльності боржника, контактну інформацію та склад ліквідаційної комісії (а.с.85 в/п), отримано відповідь (а.с.88-89 в/п), 03.02.2023 направила вимогу до Голови ліквідаційної комісії щодо припинення діяльності Лукомовчанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, її членам про негайне виконання судового рішення та повідомлення про його виконання (а.с.90 в/п). Згідно акту державного виконавця від 07.02.2023 за місцем знаходження ліквідаційної комісії Лукомовчанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (вул. Київська, 16 м. Жмеринки), не має (а.с.101 в/п). Також за звернення головному державному виконавцю Гонтарук Н.С. ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2023 роз`яснено судове рішення (а.с.92-94 в/п).

16.02.2023 головному державному виконавцю Гонтарук Н.С. матеріали виконавчого провадження були повернуті судом (а.с.107 в/п).

Після цього державним виконавцем проведено ще ряд дій щодо виконання рішення, зокрема в порядку статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на Лукомовчанську загальноосвітню школу (а.а.104-105 в/п), як являється боржником у виконавчому провадженні, та в подальшому, 20.02.2023 здійснено повідомлення начальника Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про вчинення кримінального правопорушення за умисне невиконання без поважних причин рішення суду (а.с.108-110 в/п).

Висновки суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Положеннями частини першої статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При виконанні рішення немайнового характеру, державний виконавець повинен керуватися загальними положеннями та розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 130/2619/21, виданого 04.05.2022 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області було відкрито в порядку виконання рішень немайнового характеру.

Пункт 3 ч. 5 ст. 19 Закону - за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, на порушення якого посилається скаржник, до виконання рішень немайнового характеру, не застосовується. Тому його твердження про порушення цієї норми державним виконавцем є помилковим.

Частина 4 ст. 24 Закону - виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України, до виконання рішень немайнового характеру, не застосовується. Тому його твердження про порушення цієї норми державним виконавцем є помилковим.

Частина 5 ст. 26 Закону - виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, до виконання рішень немайнового характеру, не застосовується. Тому його твердження про порушення цієї норми державним виконавцем є помилковим. А застосуванню підлягає ч. 6 ст. 26 Закону, якої державний виконавець дотримався.

Також державний виконавець дотримався вимог ч. 8 ст. 48 Закону, виконавець провів перевірку майнового стану боржника, пункту 4.1, 4.2, 5.1, 5.2 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», ним винесено постанову про накладення на боржника штрафу в зв`язку з невиконанням рішення, в тому числі у подвійному розмірі.

Згідно з ст. 63 розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, в межах, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень ст. 451 ЦПК України вбачається, що суд задовольняє скаргу лише у разі встановлення обґрунтованості скарги з одночасним зобов`язанням державного виконавця поновити порушене право заявника.

Оскільки головний державний виконавець Гонтарук Н.С. в межах свої повноважень, вжито усіх можливих заходів, передбачених Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст. 63 цього закону для виконання виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 130/2619/21, виданого 04.05.2022 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, немайнового характеру, а тому скарга задоволенню не підлягає. Порушення, які б мали бути усунуті, після розгляду скарги судом, відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 262 ЦПК України, суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені скаржником підстави для постановлення окремої ухвали, суд не встановив порушень норм права, які б давали підстави для постановлення окремої ухвали у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року.

Розподіл судових витрат.

З огляду на висновок суду про відмову у задоволені скарги судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, покладаються на заявника.

Керуючись ст. 260, 262, 447-452 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Судові витрати покласти на заявника.

Ухвала суду набирає законної сили в прядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 22.02.2023