Справа № 456/3297/22
Провадження № 2/456/208/2023
РІШЕННЯ

іменем України

07 лютого 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

з участю секретаря Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Моршинської міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок житловою площею 41,8 кв.м, загальною площею 57,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Горішнє, Стрийського району, Львівської області, є його двоюрідним братом. Оскільки ОСОБА_2 був одиноким та не мав сім`ї, тому позивач здійснював його поховання за власні кошти. Батьками ОСОБА_2 були ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Горішнє, Стрийського району, Львівської області. Згідно рішення виконавчого комітету Стрийської районної ради депутатів трудящих №504 від 15.12.1960 «Про дозвіл на право проведення індивідуального житлового будівництва» було надано дозвіл ОСОБА_4 в с. Горішнє проводити індивідуальне житлове будівництво на земельній ділянці площею 0,07 га, виділеній відповідно до рішення загальних зборів колгоспу «Зоря комунізму» №15 від 09.11.1960. Господарство в якому проживала сім`я ОСОБА_5 , в минулому відносилося до суспільної групи колгоспний двір. Так, двоюрідний брат позивача ОСОБА_2 був останнім членом колгоспного двору в АДРЕСА_1 . Окрім цього, ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 , яка являється сестрою батька позивача ОСОБА_6 , останній написав письмову заяву, що відмовляється від прийняти спадщини в користь сина ОСОБА_1 .Згідно відповіді Стрийської державної нотаріальної контори №1534/02-14 від 06.06.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок разом з належними до нього господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . За таких обставин позивач отримати свідоцтво на спадкове майно не має змоги, оскільки немає правовстановлюючих документів на будинок, а тому змушений звернутись з вказаним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області та просить прийняти законне рішення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З свідоцтва про народження № НОМЕР_2 виданого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачається, що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 вбачається, що 01.08.1957 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 25.04.1985 року Долішненською сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 12.05.1999 року Долішненською сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого 12.03.2018 року виконавчим комітетом Долішненської сільської ради Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Стрийської районної ради №504 від 15.12.1960 року дозволено ОСОБА_4 в с. Горішнє проводити індивідуальне житлове будівництво на земельній ділянці площею 0,07 га виділеній відповідно рішення загальних зборів колгоспу «Зоря комунізму» №15 від 09.11.1960.

З довідки №202 виданої 20.03.2018 року виконавчим комітетом Долішненської сільської ради Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_1 здійснив поховання за власні кошти ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав та був зареєстрований в с. Горішнє, Стрийського району, Львівської області.

З довідки №249 виданої 09.08.2022 року виконавчим комітетом Моршинської міської ради Львівської області вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був останнім членом колгоспного двору в АДРЕСА_1 .

З довідки №250 виданої 09.08.2022 року виконавчим комітетом Моршинської міської ради Львівської області вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований один за адресою АДРЕСА_1 .

Із спадкової справи №464/2019 заведеної Стрийською державною нотаріальною конторою Львівської області до майна померлого ОСОБА_2 07.03.2018 року вбачається, що до Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за законом 5 черги згідно ст.1265 ЦК України та крім нього інших спадкоємців немає.

З відповіді державного нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. №1534/02-14 від 06.06.2019 року надісланій ОСОБА_1 вбачається, що Стрийською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №464/2019, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок в АДРЕСА_1 видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можливо.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого 25.03.2019 року ФОП ОСОБА_15 на замовлення ОСОБА_1 , житлова площа житлового будинку «А-1» становить 41,8 кв.м, загальна площа 57,5 кв.м.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є його двоюрідний брат ОСОБА_1 .

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.3.1). Окрім того, зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Судом встановлено, що реалізувати своє законне право на спадкування в позасудовому порядку позивач не зміг узв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірне майно, позивач вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо, їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, що свідчать про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на житловий будинок, житловою площею 41,8 кв.м, загальною площею 57,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2023 року.

Головуючий суддя С. С. Сас