КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року

справа № 752/11445/22

провадження № 22-ц/824/4158/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Держава Україна в особі Київського міського центру

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року, постановлену під головуванням судді Машкевич К.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Київського міського центру зайнятості про відшкодування моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В поданій апеляційній скарзі позивача просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що покладення на позивача обов`язку надсилати відповідачу копії всіх документів непропорційно обмежує сутність права на доступ до суду. Вважає, що надсилання листом з описом вкладення іншим учасниками справи копій поданих до суду документів становить надмірний тягар, оскільки така вимога реалізується паралельно зі сплатою судового збору, що має використовуватись для виконання судом конституційної функції щодо здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив із ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом через систему «Електронний суд».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до вказаної ухвали, ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України не було долучено докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 177 ЦПК Україниу разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

26 вересня 2022 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Однак, вказані в ухвалі суду недоліки апелянтом не усунуто, та докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом першої інстанції правомірно повернуто позовну заяву на підставі п . 3 ч. 1 ст. 185 ЦПК України, оскільки позивачем не усунуто, визначені ухвалою суду, недоліки.

Посилання апелянта на те, що надання доказу надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів є надмірним тягарем для позивача, а також є обмеженням його права на доступ до правосуддя, колегія суддів не приймає, оскільки відповідні вимоги встановлено Законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти СполученогоКоролівства» від 28.10.98 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу апеляційною скаргою ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді