І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2023 р. м.Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,
представника відповідача ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» адвоката Гуцола Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» про поновлення на роботі,
Представник відповідача ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» адвокат Гуцол Р.І. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» про поновлення на роботі, у якій просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» витрати на правову допомогу в розмірі 48 000,00 грн.
На підтвердження понесених відповідачем ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» витрат на професійну правничу допомогу, представником відповідача надано додаткову угоду від 13.06.2022 №1 до договору про надання правової допомоги від 13.06.2022, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 06.09.2022, рахунок-фактуру №СФ-9 від 06.09.2022, платіжне доручення №3233 від 08.09.2022.
За вказаних обставин, на підставі статті 270 ЦПК України представник ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000,00 грн.
Представник відповідача ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» - адвокат Гуцола Р.І. в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити та ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Зокрема, зазначив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не має права втручатися в ці правовідносини. У разі встановлення фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт в акті виконаних робіт не потрібен. Зазначив, що договір про надання правової допомоги від 13.06.2022 є договором, укладеним між ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» та адвокатським бюро «Костянтина Глоби», та передбачає надання широкого спектру юридичних послу, крім представництва інтересів відповідача в даній конкретній справі. Номер справи, в якій було надано правничу допомогу, щодо якої ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» понесло витрати, зазначається в акті здачі-прийнятті робіт (надання послуг).
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хейніс О.Г. в судове засідання не з`явився, проте надав заперечення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, в яких просив розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника, відмовити представнику відповідача в стягненні з позивача судових витрат в повному обсязі, з огляду на те, що представником відповідача не було надано детального опису робіт (наданих послуг), через шо неможливо встановити співмірність витрат на професійну правничу допомогу. Крім цього, на думку представника позивача, деякі категорії правничої допомоги, зазначеної у запереченнях на відповідь на відзив, є такими, що взагалі не підлягають стягненню. У вказаних запереченнях представник позивача не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та долучені до неї докази, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2023 по цивільній справі №127/19423/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» про поновлення на роботі в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Питання про розподіл судових витрат судом вирішено не було.

17.02.20203 представник відповідача ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» адвокат Гуцол Р.І. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі у якій просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» витрати на правову допомогу в розмірі 48 000,00 грн., які реально понесені відповідачем.

В запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, які саме послуги було надано адвокатом клієнту, серед них: надання консультацій по справі, роз`яснювальна та погоджувальна робота з клієнтом, вивчення та аналіз наданих матеріалів та практики Верховного суду з тотожних правовідносин, виготовлення відзиву, відповіді на відзив, інших документів та додатків до них, участь адвоката в судових засіданнях, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки в задоволенні позову було відмовлено, наявні підстави для стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником відповідача до закінчення судових дебатів, а саме при поданні відзиву, були надані докази про понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вимоги, викладені в заяві, представник відповідача просить вирішити питання про судові витрати шляхом стягнення з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000,00 грн.

З наданої копії додаткової угоди від 13.06.2022 №1 до Договору про надання правової допомоги від 13.06.2022 вбачається, що вона була укладена між ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» (далі Замовник) та Адвокатським Бюро «Костянтина Глоби» (далі «Бюро), та визначає порядок оплати Замовником юридичних послуг (гонорару) Бюро за надання правової допомоги під час розгляду справ судами першої інстанції (п.1.1). Вартість послуг (гонорар адвоката) визначається шляхом усних перемовин Сторін і відображається в рахунку-фактурі та акті здачі-приймання робіт (надання послуг) (п.1.2). В акті здачі-приймання робіт (надання послуг) зазначається № судової справи, у якій надається Бюро правова допомога Замовнику (п.1.5). Факт виставляння Бюро Замовникові відповідного рахунку-фактури та оплати Замовником даного рахунку-фактури у повному обсязі підтвердження досягнення на усних перемовинах Сторін взаємної згоди щодо вартості послуг (гонорару адвоката) під час розгляду справи, номер якої вказується в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) в суді першої інстанції (п.1.7). (а.с. 189)

Відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 06.09.2022 Замовник, ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» та Виконавець Адвокатське Бюро «Костянтина Глоби» склали цей акт про те, що Виконавцем були проведені такі роботи (надані такі послуги) по договору про наданя правової допомоги від 13.06.2022 в рамках судового спору в справі 127/19423/22 (рах. №СФ-9 від 06.09.2022): надання правової допомоги згідно договору надання правової допомоги від 13.06.2022 в справі №127/19423/22. Загальна вартість робіт (послуг) становить 48000 грн. без ПДВ. Сторони претензій одна до одної не мають. (а.с. 190)

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-9 від 06.09.2022, за надання договору про надання правової допомоги від 13.06.2022 Одержувач послуг ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» повинен сплатити Постачальнику Адвокатське Бюро «Костянтина Глоби» 48 000 грн. без ПДВ. (а.с.191)

Відповідно до платіжного доручення №3233 від 08.09.2022 ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» сплатило Адвокатському Бюро «Костянтина Глоби» 48 000 грн. (а.с.192)

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки розмір винагороди за надання правової допомоги визначений Сторонами у вигляді фіксованої суми, тому він не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хейніс О.Г. в своєму запереченні проти стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу просив не стягувати з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДКП «Фармацевтична фабрика» витрати на правничу допомогу в розмірі 48 000 грн, акцентував свою увагу на тому, що представник відповідача не надав детального опису робіт (наданих послуг) а саме: скільки вартує кожна адвокатська послуга, для того щоб можливо було встановити дійсний розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Проте суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні заяви представника відповідача з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Втім, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Щодо відсутності детального опису здійснених адвокатом витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, на виконання положень частини четвертої статті 137 ЦПК України, то за змістом цієї правової норми вона запроваджена «для визначення розміру витрат», тоді як сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 .

Враховуючи, що сума гонорару адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі - 48000 грн., який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним, суд дійшов висновку, що надання детального опису робіт (наданих послуг) в даному випадку не є обов`язковим.

Суду надано належні та допустимі докази того, що відповідач та його представник досягли згоди про розмір гонорару, а також того, що відповідач фактично сплатив вказаний гонорар в повному обсязі.

Крім цього, суд звертає увагу на наступне.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові по справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

В запереченнях проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача не просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з їх неспівмірністю, а вказував на те, що у зв`язку з відсутністю детального опису виконаних робіт суд повинен відмовити представнику відповідача в повному обсязі в стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Водночас, судом було встановлено, що підстав для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу немає.

Отже, оскільки представник позивача не просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, а вимогами ЦПК України не перебачено, такого зменшення за ініціативою суду, тому у суду немає підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу складають 48 000,00 грн. Надані представником відповідача документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з позивача на користь відповідача слід стягнути документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» про поновлення на роботі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48000 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «ДКП «Фармацевтична фабрика», , місцезнаходження: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Лермонтовська, 5.

Суддя: