Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2023 р. Справа № 596/975/22

Провадження № 2/596/51/2023

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Гусятин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Кульгавець Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визначення розміру частки у спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кульгавець С.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 та просить провести поділ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,2466 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0995, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у їх спільній сумісній власності, визначивши частку ОСОБА_1 в розмірі 3/4 та частку ОСОБА_2 у розмірі 1/4, припинивши між співвласниками право спільної сумісної власності.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , являлося колгоспним двором і його членами станом на 01.07.1990 року були: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачці ОСОБА_1 належала 1/4 частина вищевказаного будинковолодіння. Також, відповідачу ОСОБА_2 належала 1/4 частина вищевказаного будинковолодіння.

Батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину у вигляді 1/4 частини будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 прийняла його дочка позивачка по справі.

Матір позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадщину у вигляді 1/4 частини будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 прийняла її дочка позивачка по справі.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 є власницею 3/4 частин будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 у свою чергу являється власником 1/4 частини будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 .

Рішенням Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області другого пленарного засідання четвертої сесії восьмого скликання №267 від 29.01.2021 року вирішено передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,2466 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :02:001:0995, що в АДРЕСА_1 .

11 серпня 2022 року позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно, з метою внесення відомостей до Державного реєстру про неї як власника частини земельної ділянки під вказаним вище будинковолодінням, однак, отримала відмову, причиною якої послужило те, що розміру частки земельної ділянки, яка їй належить, не визначено.

Також, вказує на те, що на момент звернення до суду з даним позовом між співвласниками спірного майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із спільного сумісного володіння ними не досягнуто, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кульгавець С.М. у підготовче судове засідання не з`явилися, проте, 16.01.2023 року та відповідно 10.02.2023 року подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, у яких також вказали, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , являлося колгоспним двором і його членами станом на 01.07.1990 року були: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Увислівського старостинського округу №5 Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області. (а.с.6).

Позивачці ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14.03.2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Увислівської сільської ради належала 1/4 частина будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 . (а.с.7).

Відповідачу ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14.03.2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Увислівської сільської ради належала 1/4 частина будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 . (а.с.8).

Батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину у вигляді 1/4 частини будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 прийняла його дочка позивачка по справі ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину від 13.12.2006 року та витягом про державну реєстрацію №12938500 від 18.12.2006 року. (а.с.9,10).

Матір позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадщину у вигляді 1/4 частини будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 прийняла її дочка позивачка по справі ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину від 28.11.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 190630563 від 28.11.2019 року. (а.с.11,12).

Таким чином позивачка ОСОБА_1 є власницею 3/4 частин будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 .

Рішенням Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області другого пленарного засідання четвертої сесії восьмого скликання №267 від 29 січня 2021 року вирішено передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,2466 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :02:001:0995, що в АДРЕСА_1 . (а.с.13).

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№247034258, 247033410 від 04.03.2021 року, земельна ділянка площею 0,2466 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0995, що за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності сторін. (а.с.14,15).

11 серпня 2022 року позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно, з метою внесення відомостей до Державного реєстру про неї як власника частини земельної ділянки під вказаним вище будинковолодінням, однак, отримала відмову, причиною якої послужило те, що розміру частки земельної ділянки, яка їй належить, не визначено, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №64529949 від 18 серпня 2022 року. (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно із ст. 369 ЦК України здійснення права спільної сумісної власності проводиться за згодою всіх співвласників. Спірна земельна ділянка до даного часу рахується як об`єкт спільної сумісної власності.

Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Статтею 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно статті 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як є обґрунтованими, доведеними позивачем, відповідають матеріальному закону, визнані відповідачем та це визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Викладені у позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження.

На підставі наведеного, ст. ст. 25, 355, 368, 369, 370, 372, 373, 374, 377, ЦК України, ст.ст. 89, 120 ЗК України, керуючись, ст.ст. 1, 10, 76-80, 89, 206, 258, 259, 263-265, 273, 293- 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги адвоката Кульгавець Сергія Михайловича (адреса м. Заліщики, вул. С.Бандери, 26, Чортківського району, Тернопільської області) в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 ) про поділ майна та визначення розміру частки у спільній сумісній власності - задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,2466 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0995, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у їх спільній сумісній власності. Визначити частку ОСОБА_1 в розмірі 3/4 та частку ОСОБА_2 у розмірі 1/4. Припинити між співвласниками право спільної сумісної власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 712 (тисячу сімсот дванадцять) гривень 19 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 лютого 2023 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна