ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/148/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 705/5063/21 Категорія: 311010000 Єщенко О. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Зінченко Ю.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Дошкільний навчальний заклад ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані;

особа, яка подала апеляційну скаргу Дошкільний навчальний заклад ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані;

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона працювала на посаді вихователя в Дошкільному навчальному закладі № 12 м. Умань з 20.09.2011 по 26.05.2021. Відповідно до наказу № 97-к/тр від 26.05.2021 вона була звільнена з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП за порушення трудової дисципліни. Позивачка вважала своє звільнення незаконним, тому звернулася з позовом до суду про поновлення її на посаді вихователя ДНЗ № 12 м. Умані. Рішенням Уманського міськрайонного суду від 05.10.2021 її позовні вимоги задоволено, ОСОБА_1 була поновлена на посаді вихователя. Після отримання рішення вона звернулася до завідуючої ДНЗ № 12 м. Умані, щоб остання визначила її робоче місце, але завідуюча не допустила її на робоче місце, у зв`язку з чим виник конфлікт. ОСОБА_1 звернулася до Державної виконавчої служби м. Умань із заявою про виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі на посаді вихователя. 25.10.2021 було видано наказ № 201-к/тр про поновлення ОСОБА_1 на роботі, та державним виконавцем складено акт про виконання рішення суду, але фактично його виконано не було, оскільки не було визначено її робоче місце, а відтак, до роботи її не допустили. Завідуюча послалась на ті обставини, що в даний час діти садочок не відвідують і від подальшого спілкування з позивачем відмовилась. 26.10.2021 позивачка прийшла на роботу вранці і перебувала на території дитячого закладу, де спілкувалась з працівниками дитячого садочка та методистом, яка їй повідомила, щоб вона приходила на роботу на другу зміну, тобто з 14 год 00 хв. 25-26 жовтня 2021 року позивач перебувала в ДНЗ № 12 м. Умань, але керівник з нею не спілкувалась та не вказала конкретно, в якій групі вона повинна працювати. 26.10.2021 о 13 год 50 хв позивачці, у присутності свідків, завідуюча повідомила, що є наказ про її звільнення за прогули. Позивач вважає, що наказ № 202-к/тр від 26.10.2021 про її звільнення за ч. 4 ст. 40 КЗпП є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено. Скасовано наказ № 202-к/тр від 26 жовтня 2021 року Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умань Черкаської області про звільнення ОСОБА_1 з посади вихователя.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді вихователя Дошкільного навчального закладу № 12 м. Умань Черкаської області з 26 жовтня 2021 року.

Стягнуто з Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умань Черкаської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за посадою вихователя Дошкільного навчального закладу № 12 м. Умань Черкаської області з 26 жовтня 2021 року по день поновлення на роботі у розмірі 99279 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) грн 60 коп з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Також стягнуто з Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської області на користь держави судовий збір в сумі 908 грн 00 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць.

Рішення суду обґрунтовано тим, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Судом першої інстанції встановлено, що роботодавцем при поновленні на роботі позивача ОСОБА_1 не були дотримані вимоги чинного трудового законодавства, зокрема щодо створення умов, за яких працівник, поновлений на посаді, може здійснювати свої трудові обов`язки у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Завідувачем ДНЗ № 12 порушено вимоги трудового законодавства при звільненніОСОБА_1 із займаної посади.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до висновків про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади вихователя, поновлення її на займаній посаді.

Крім того, у зв`язку із задоволенням вимоги ОСОБА_1 про поновлення на посаді їй має бути виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити та одночасно стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської області виплачену за рішенням суду заробітну плату за один місяць та судовий збір сумі 908,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору 4026,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд необґрунтовано дійшов висновку про те, що сторони 18.10.2021 були обізнані про поновлення ОСОБА_1 на роботі. Виконавчий лист надійшов у дошкільний заклад 22.10.2021, позивача запросили прибути у заклад 25.10.2021. Акт державного виконавця щодо виконання рішення суду від 25.10.2021, хоча і був складений 26.10.2021, однак в ньому зазначено фактичне виконання судового рішення 25.10.2021.

Також зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Вимога про визнання неправомірним наказу про поновлення на роботі № 201-к/тр від 25.10.2021 позивачем не ставилась, однак суд в рішенні без будь-якого обґрунтування вважав за необхідне досліджувати це питання.

У попередньому рішенні суду від 05.10.2021 чітко зазначено посаду, на яку поновлено позивача вихователя, однак не було визначення того, в якій саме дитячій групі є робоче місце позивача.

Позивач самовільно без попередження завідуючої ДНЗ № 12 була відсутня на робочому місці 26 жовтня 2021 року з 07-30 год до 08-45 год, з 09-15 год до 11-30 год, з 12-00 год до 14 год. Вважає, що звільнення позивача ОСОБА_1 на підставі п. 4 ст.40 КЗпП України є законним. Суд першої інстанції не дав оцінки всіх доказів в сукупності, що призвело до необґрунтованого та не вмотивованого рішення.

Позивачка ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, тому просила апеляційну скаргу ДНЗ ясел-дитсадка комбінованого типу № 12 м.Умань залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2021 року позовну заявуОСОБА_1 до ДНЗ № 12 м. Умань Черкаської області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул задоволено. Скасовано наказ № 97-к/тр від 26.05.2021 ДНЗ № 12 м. Умань Черкаської області про звільнення ОСОБА_1 з посади вихователя; поновлено ОСОБА_1 на посаді вихователя ДНЗ № 12 м. Умань Черкаської області; стягнуто з ДНЗ № 12 м. Умань Черкаської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за посадою вихователя ДНЗ № 12 м. Умань Черкаської області у розмірі 39869 грн 12 коп.

На підставі зазначеного рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області 18.10.2021 видано виконавчий лист.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набирає властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів сторін.

Однак вказане рішення суду, як встановлено судом першої інстанціїї, не було виконане своєчасно.

Відповідно до талона-повідомлення єдиного обліку № 14692 від 18.10.2021 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію 18.10.2021, о 12 год 25 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 повідомила, що виникла сварка з роботодавцем, яка відмовляє заявницю пускати на робоче місце за рішенням суду, очікує на поліцію за вказаною адресою.

Наказом № 201-к/тр від 25.10.2021 про поновлення на роботі вихователя ОСОБА_1 скасовано наказ № 97-л-тр від 26.05.2021 «Про звільнення вихователя ОСОБА_1 ». Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.10.2021 справа № 705/2727/21, поновлено ОСОБА_1 на посаді вихователя з 25.10.2021. Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлена, про що особисто зазначила в наказі. При цьому вказала, що з наказом не згодна, оскільки поновлення має бути з моменту звільнення 26.05.2021 (а.с.14).

Згідно з актом державного виконавця відділу державної виконавчої служби м.Умані Уманського району Черкаської області ЦУМЮ (м. Київ) Бундєлєвої О.В. від 25.10.2021, в присутності завідуючої ДНЗ № 12 Ващенко А.В. та ОСОБА_1 встановлено, що під час виходу за адресою АДРЕСА_2 , з метою перевірки виконання рішення суду було з`ясовано, що 25.10.2021 на виконання рішення суду було видано наказ № 201-к/тр про поновлення ОСОБА_1 на роботі вихователя з 25.10.2021 (а.с. 16).

Сторонами в судовому засіданні в суді першої інстанції підтверджено, що акт державного виконавця було складено о 09 год 00 хв 26.10.2021 в приміщенні ДНЗ № 12, а не 25.10.2021, як зазначено в самому акті.

Верховним Судом у справах № 465/4679/16; № 702/725/17 та № 521/1892/18 сформульовано висновок про те, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

За таких обставин рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

У свою чергу роботодавець ДНЗ № 12 м. Умань 25.10.2021 видав наказ № 185 за підписом завідувача ДНЗ № 12 ОСОБА_2 , згідно з яким затверджено графік роботи вихователя групи № 2 ОСОБА_1 з 25.10.2021 таким чином: І, ІІІ тиждень пн, ср, пт. 7.30-14-00, вт, чт. 14.00-18.00; ІІ-IV тиждень вт, чт. 7.30-14.00, пн, ср, пт 14.00-18.00. Зазначений наказ не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з ним (а.с.37).

25.10.2021 наказом № 186 від 25.10.2021, за підписом завідувача ДНЗ № 12 ОСОБА_2 , внесені зміни до п. 2 наказу «Про організований початок навчального року 2021/2022» від 31.08.2021 № 144, а саме затверджено склад вихователів групи № 2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та затверджено зміни вихователів групи № 2 таким чином: І зміна - ОСОБА_1 , ІІ зміна - ОСОБА_3 . Зазначений наказ не містить підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з ним (а.с. 38).

Тобто, відповідач ДНЗ № 12 м. Умань, на виконання постанови про поновлення на роботі, не створив умов, які мали місце до незаконного звільнення позивача, не здійснив фактичного допуску ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків за поновленою посадою.

Наказом ДНЗ № 12 м. Умань № 202-к/тр від 26.10.2021 ОСОБА_1 звільнено з роботи за прогул на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. У наказі зазначено, що ОСОБА_1 25.10.2021 порушила графік роботи, яким встановлено початок роботи о 14.00 год (наказ від 25.10.2021 № 185). ОСОБА_1 фактично прийшла о 13.50 год, а з 14.00 год до 18.00 год не була на робочому місці. 26.10.2021 ОСОБА_1 прийшла о 08.45 год, об 09.15 год. покинула приміщення ДНЗ № 12. Повернулась об 11.30 год і покинула приміщення о 12.00 год. Виявлено відсутність її протягом 5 год 30 хв.

Згідно з актом про відмову ОСОБА_1 поставити відмітку про ознайомлення з наказом від 26.10.2021, діловод ОСОБА_4 , заступник завідувача господарства ОСОБА_5 , вихователь-методист ОСОБА_6 , учитель-логопед ОСОБА_7 , інструктор з фізкультури ОСОБА_8 , вихователь ОСОБА_9 склали цей акт про те, що 26 жовтня о 14 год. 15 хв. у їх присутності ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом від 26.10.2021 № 202-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 », поставити відмітку про ознайомлення з наказом ОСОБА_1 відмовилась.

Згідно з наказом Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради № 145/01-16 від 22 жовтня 2021 та довідки за вих. № 01-07/1149 від 29.10.2021 Дошкільний навчальний заклад ясла-садок комбінованого типу № 12 з 25.10.2021 до укладання договору на постачання природного газу тимчасово не приймає дітей через низькі температурні показники (а.с.19, 67).

Позивач стверджувала, що не погоджувалась з наказом про поновлення на роботі, оскільки вважала, що поновлення має відбуватися саме з дня звільнення, тобто з 26.05.2021, а не з 25.10.2021. Крім того, її робочим місцем мала б бути визначена група № 6, в якій вона працювала до звільнення, а не група № 2, яка їй було запропоновано завідувачем дитсадка. Саме наведене і стало причиною конфлікту при вирішенні питання про поновленні її на роботі.

Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, є незрозумілими посилання представника відповідача на недотримання позивачем санітарних вимог та ненадання закладу в день поновлення на роботі відповідних санітарних документів, а саме свідоцтва про вакцинацію та медичну книжку, оскільки відсутність даних документів унеможливлює перебування працівника у приміщенні дошкільного навчального закладу. Водночас, сторона відповідача в ході розгляду справи в суді першої інстанції стверджувала, що позивач була допущена до роботи, однак, була відсутня на робочому місці протягом певного часу, тому і була звільнена за прогули. Відтак, наведені твердження суперечать один одному й дають також підстави для сумніву щодо фактичного допущення позивача до роботи.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку виконання рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі 26.10.2021 не закінчено, оскільки фактично остання не була допущена до виконання попередніх обов`язків (не внесено відповідний запис у трудову книжку, не здійснено перевірку відповідних санітарних документів, а саме свідоцтва про вакцинацію та медичної книжки, не здійснено проведення інструктажу тощо).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року в справі № 278/1232/18 (провадження № 61-19574св19) вказано, що «при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі».

Верховний Суд у справі № 465/4679/16 висловив правову позицію, в якій погодився з висновками судів попередніх інстанцій про незаконність звільнення позивача з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, оскільки судами встановлено, що прогул вчинений у період із 23 червня 2016 року, дня винесення наказу про поновлення на роботі, до 06 липня 2016 року, дня ознайомлення працівника з наказом та фактичного його допуску до роботи, отже, вчинений прогул у вказаний відповідачем період не доведено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо незаконного звільнення позивача ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, оскільки саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства, проте роботодавцем ці обставини не доведено, що свідчить про порушення трудових прав позивача.

Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не надано суду доказів того, що навіть у разі прогулу позивача на роботі 25.10.2021 та 26.10.2021, до неї неможливо було застосувати інший захід дисциплінарного стягнення. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, саме з 25.10.2022 ДНЗ № 12 тимчасово перестав приймати дітей через низькі температурні показники, відповідно до довідки Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради за вих. № 01-07/1149 від 29.10.2021, і в разі прогулу працівника закладу жодних тяжких наслідків не настало.

Колегія суддів не приймає доводи скаржника про те, що суд першої інстанції, дослідивши в рішенні наказ про поновлення на роботі № 201-к/тр від 25.10.2021, вийшов за межі позовних вимог, так як вимога про визнання неправомірним даного наказу позивачем не ставилась. Наказ № 201-к/тр від 25.10.2021 є одним із доказів, на які посилався позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, із матеріалів справи встановлено, що відповідно до ухвали про відкриття провадження від 22.11.2021 дана справа розглядалась в суді першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду першої інстанції про перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, та попередньо зазначалось, провадження у даній справі в суді першої інстанції було відкрито 22.11.2021, при цьому рішення суду ухвалене 22.11.2022, тобто трудовий спір з предметом позову: поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу перебував на розгляді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області рік з незрозумілих підстав, тобто з порушенням строків розгляду справи, визначених ст. 275 ЦПК України.

Колегія суддів зазначає, що з однієї сторони працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. З іншої сторони, якщо відповідальність роботодавця перед працівником за порушення права на працю не обмежена в часі (ч. 2 ст. 233 КЗпП України), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

Відтак, враховуючи, що виплата роботодавцем працівнику середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу є мірою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення права працівника на працю та формою компенсації за порушення трудових прав, беручи до уваги критерії оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зменшення визначеного судом першої інстанції розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані на користь ОСОБА_1 , з 99279,60 грн до 94315,62 грн.

Щодо розподілу судового збору.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.

При зверненні до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1900,79 грн, а саме за позовну вимогу немайного характеру (скасування наказу та поновлення на роботі) 908 грн, за позовну вимогу майнового характеру, поданою фізичною особою (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) 992,79 грн.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло в працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Тому, за пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передбаченого ч. 2 ст. 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Відтак, саме на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.

Проте, судом першої інстанції стягнуто судовий збір з Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської області, який стороною у даній справі не був, відтак рішення в цій частині підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, за розгляд справи в суді першої інстанції, з відповідача Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані на користь держави, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1805,75 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуДошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2022 року в даній справі змінити, зменшивши визначений судом розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані на користь ОСОБА_1 , з 99279,60 грн до 94315,62 грн.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2022 року в даній справі в частині стягнення судового збору з Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської області на користь держави в розмірі 908 грн, скасувати.

Стягнути судовий збір з Дошкільного навчального закладу ясла-садок комбінованого типу № 12 м. Умані на користь держави в розмірі 1805,75 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 15 березня 2023 року.

Судді Ю. В. Сіренко

Н. І. Гончар

Т. Л. Фетісова