Справа № 463/1019/22 Головуючий у 1 інстанції: Яворський С.Й.
Провадження № 22-ц/811/2517/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі Колич Х.Б.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 25 серпня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_3 , зацікавлені особи: Державне підприємство «Сетам», стягувач АТ «Таскомбанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, зацікавлені особи: Державне підприємство «Сетам», стягувач АТ «Таскомбанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 .

В обгрунтування скарги зазначає, що 02.02.2022 року на адресу помешкання її матері - ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 надійшов лист повідомлення ДП «Сетам» від 25.01.2022 у якому її інформувалося про проведення електронних торгів з приводу примусової реалізації предмету іпотеки належної їй квартири АДРЕСА_1 . Вказаний документ було адресовано ОСОБА_3 , проте фактично скерований на іншу адресу, по якій вона не проживає з 2011 року, з цього часу вона прописана та проживає по АДРЕСА_3 . За змістом вищевказаного повідомлення 21.02.2022 мали відбутися електронні торги з приводу примусової реалізації предмету іпотеки належної їй квартири АДРЕСА_1 . Крім цього дізналась, що приватним виконавцем Білецьким І.М. на даний час вчиняються дії спрямовані на примусову реалізацію належного їй майна за зверненням нового стягувача АТ «Таскомбанк». Скаржник вважає дії приватного виконавця Білецького І.М. щодо вчинення дій спрямованих на примусову реалізацію належного їй нерухомого майна незаконним, з тих підстав, що судом було відмовлено у зверненні стягнення на належну їй квартиру АДРЕСА_1 . Виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру не виносився, договір про задоволення вимог іпотеко держателя з нею не укладався, відповідне застереження безпосередньо в тексті договору іпотеки від 06.05.2008 відсутнє. При укладенні кредитного договору №KF48896 від 06.05.2008 із ОСОБА_5 , окрім неї ОСОБА_3 , поручителями за боржника також виступили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Згідно інформації розміщеної у відкритому доступі АСВП, їй відомо, що з 2018 року приватним виконавцем Шелінською Ю.А. здійснюються виконавчі провадження №55951405, 55524525 та 56886462 з приводу стягнення грошових коштів, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KF48896 від 06.05.2008, з кредитора ОСОБА_5 та поручителів: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на користь АТ «Таскомбанк». Також їй відомо, що станом на 25.03.2019 в рахунок погашення заборгованості стягнуто приблизно 300000 грн., що являється 75% загальної суми заборгованості. Крім цього вказана квартира є її єдиним житлом, тому в силу приписів ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на це майно звертається в останню чергу, тому слід вживати інших заходів для погашення заборгованості. Вона не отримувала постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому вважає що усі подальші дії приватного виконавця, в т.ч. оскаржувані, вчинено незаконно.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 25 серпня 2022 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця Білецького І.М. у виконавчому провадженні №67534275 щодо передачі на реалізацію належної ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду в апеляційному порядку 05 жовтня 2022 року оскаржив ОСОБА_2 , представник приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича. Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню частини першої ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження». Також, вважає, що суд здійснюючи розгляд скарги, вийшов за межі вимог скарги оскільки суд досліджував питання щодо відсутності доказів направлення виконавцем постанови про опис і арешт майна, зокрема боржнику. Також звертає увагу, що відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, для направлення документів рекомендованими поштовими відправленнями формується список згрупованих поштових відправлень, який в подальшому зберігається в розносній книзі місцевої кореспонденції, а не в матеріалах виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 25 серпня 2022 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги боржника ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , представника приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновичапідлягає до задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення скарги, суд виходи в з тих причин, що боржником не отримано ні постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.11.202 року, ні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.11.2021 року, ні звіту про оцінку житлової нерухомості, ні будь-яких інших процесуальних документів винесених приватним виконавцем Білецьким І.М., а саме лише направлення кореспонденції на адресу боржника, яка насправді немає стосунку до його місця проживання (реєстрації), не завжди автоматично може визнаватися належним виконанням обов`язку щодо інформування боржника про виконавчі дії. Суд зазначив, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній акт державного виконавця щодо перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування), тобто приватним виконавцем не здійснено комплексу заходів щодо виявлення майна боржника, що має передувати зверненню стягнення на нерухоме майно боржника, що також свідчить про передчасність здійснення дій приватним виконавцем пов`язаних з реалізацією єдиного житла боржника.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За змістом частини першої статті 4 цього Закону діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно з частиною другою статті 4 вказаного Закону державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою та п`ятою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно із ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Встановлено, що між ВАТ «Електрон банк» правонаступником якого є ВАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №KF48896 від 06.05.2008 року, відповідно до якого банк надав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 32000 доларів США строком на 15 років (кредит).

06.05.2008 року між ВАТ «Електрон банк» правонаступником якого є ВАТ «Фольксбанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено тристоронній іпотечний договір, відповідно до якого, ОСОБА_3 з метою повного та своєчасного виконання основного зобов`язання по кредитному договору №KF48896 від 06.05.2008 року, передала в іпотеку банку житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.01.2011 року по справі №2-253/2011, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Фольксбанк заборгованість за кредитним договором КF 48896 від 06 травня 2008 р., в сумі 45 845 ( сорок пять тисяч вісімсот сорок пять ) дол. 52 центи США, що еквівалентно 364 013 ( триста шістдесят чотири тисячі тринадцять) грн. 42 коп. по курсу НБУ на день винесення рішення, шляхом звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_1 , що складається з однієї житлової кімнати та кухні, житловою площею 14,7 кв.м. загальною площею 25,5 кв.м., що належить ОСОБА_3 на підставі: - Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 20.09.2007 р. державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В, за реєстровим № 3-2491, зареєстрованого згідно витягу № 16500629 про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 01.11.2007р. Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, номер запису 3778, способом визначеним статтею 38 Закону України Про іпотеку, п.п. 16, 19 іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна ПАТ «Фольксбанк» свого імені будь-якій особі згідно договору купівлі - продажу, для чого: забезпечити право публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дубліката правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату на житлову квартиру АДРЕСА_1 здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав нерухоме майно в органів БТІ, ЖЕУ, нотаріату, ДЗК, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації не меншу ніж визначено у п.7 іпотечного договору.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27.09.2011 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 26 січня 2011 року в частині щодо звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити нове рішення. В позові в частині щодо звернення стягнення на вказану житлову квартиру відмовлено. В решті частині рішення суду залишено без зміни.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.05.2019 року, видано Личаківському відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (місце знаходження: 79019, м.Львів, пр.Чорновола, 39, ) дублікат виконавчого листа для виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2011 року у цивільній справі №2-253/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14.09.2021 року, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Грабовського, 11, ) на Акціонерне товариство «Таскомбанк» (місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.С.Петлюри, 30, ) у виконавчому листі, виданому для примусового виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 січня 2011 року у цивільній справі №2-253/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

16.11.2021 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до приватного виконавця Білецького І.М. з заявою про відкриття виконавчого провадження, до якої долучено оригінал виконавчого листа №2-253/2011 та ухвалу про заміну сторони стягувача по справі.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. від 16.11.2021 року, відкрито виконавче провадження ВП №67534275 з примусового виконання виконавчого листа №2-253/2011, виданого 15.10.2019 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором KF 48896 від 06.05.2008 р., в сумі 45845,52 доларів США.

16.11.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

17.11.2021 року приватним виконавцем скеровано вимогу до Центру надання адміністративних послуг щодо надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_3 .

17.11.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

18.11.2021 року приватним виконавцем отримано дозвіл іпотеко держателя на звернення стягнення на іпотечне майно.

18.11.2021 року приватним виконавцем постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника описано та накладено арешт на квартиру, реєстраційний №19800834, за адресою АДРЕСА_3 , що належить боржнику ОСОБА_3

22.11.2021 року постановою приватного виконавця, у зв`язку із недосягненням згоди із боржником щодо визначення вартості арештованого майна призначено, призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Приватне Підприємство «Західний Експертно-Консалтинговий Центр».

23.11.2021 року приватним виконавцем отримано звіт про оцінку житлової нерухомості квартири АДРЕСА_1 .

Вищезазначені дії приватним виконавцем вчинені в період з 16.11.2021 року по 23.11.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Колегія суддів вважає, що приватним виконавцем у відповідності до ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 16.11.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП № 67534275 та направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу стягувану м. Львів вул. Пасічна 104/87 (зазначену: в рішенні суду на підставі якого видано виконавчий лист; у виконавчому листі, а також у договорах).

Після ухвалення рішення, ОСОБА_3 не повідомляла суд та виконавця про зміну свого місця проживання і реєстрації.

У відповідності до п.7 ст. 37 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» 16.11.2021 року в межах виконавчого провадження ВП № 67534275 винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Згідно ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України. В межах виконавчого провадження ВП № 67534275 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Згідно інформаційної довідки за боржником зареєстровано нерухоме майно а саме: квартира АДРЕСА_1

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

17.11.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника, на арештованих рахунках боржника коштів для погашення заборгованості по виконавчому документі не достатньо.

17.11.2021 року приватним виконавцем скеровано вимогу про встановлення місця реєстрації боржника.

18.11.2021 року проведено опис та арешт майна боржника а саме: квартира АДРЕСА_1

В межах виконавчого провадження №67534275 на адресу скаржника від приватного виконавця Білецького І.М. скеровувались постанови та інші документи винесені в межах виконавчого провадження.

Кориспонденція скеровувалась на адресу боржника вказану у виконавчому документі: АДРЕСА_2

Оскільки про місце проживання боржника приватному виконавцю стало відомо тільки 06.12.2021 року після того як було отримано відповідь Шевченківської районної адміністрації про те що боржник зареєстрована за адресою АДРЕСА_3

В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що в матеріалах виконавчого провадження міститься лише одне підтвердження про скерування листа боржнику ОСОБА_3 , це список листів рекомендованих за 23.11.2021 року, де зазначено ОСОБА_3 і, що даний список згрупованих рекомендованих листів не містить опису вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, що б давали змогу суду зрозуміти, який саме процесуальний документ приватним виконавцем скеровано боржнику ОСОБА_3 .

Передчасним також є висновок суду першої інстанції про те, що матеріали виконавчого провадження не містять підтвердження скерування боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2021 року, що суперечить ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців Для направлення документів рекомендованими поштовими відправленнями формується список згрупованих поштових відправлень (рекомендованих поштових відправлень).

Так, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у Постановах Верховного Суду від 26 липня 2021 року в справі № 757/33710/14-ц (провадження № 61-6879св21), від 28 січня 2021 року в справі № 643/8028/15 (провадження № 61-10442св20), від 18 березня 2021 року у справі № 520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20).

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, для направлення документів рекомендованими поштовими відправленнями формується список згрупованих поштових відправлень (рекомендованих поштових відправлень) який в подальшому зберігається в розносній книзі місцевої кореспонденції, яка судом першої інстанції не досліджувалася, а самим скаржником не представлено доказів відсутності відомостей щодо надсилання їй кореспонденції з відомостями щодо вчинення процесуальних дій приватним виконавцем.

З врахування наведеного, колегія суддів вважає, що скаржником не доведено, що приватний виконавець здійснюючи виконання рішення суду з приводу стягнення з скаржника заборгованості діяв поза межами наданих йому прав Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.5, 6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною 1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Приватний виконавець передаючи на реалізацію належне скаржнику іпотечне майно квартиру АДРЕСА_1 , діяв у межах наданих йому прав відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших норм, якими останній керується здійснюючи виконання рішення суду в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича- задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 25 серпня 2022 року -скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , зацікавлені особи: Державне підприємство «Сетам», стягувач АТ «Таскомбанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в користь Приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича судові витрати в розмірі 496,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк