Справа № 761/2603/23
Провадження № 2/761/5506/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

10 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Матвєєвої Ю.О.

при секретарі: Каніковського Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», третя особа: ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 року позивач в особі адвоката Мукомел В. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» суму страхового відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., суму моральної шкоди 10000,00 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 29 липня 2022 року о 15 год. 30 хв в с.м.т. Козин по вулиці Старокиївській сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Citroen», д.н.з НОМЕР_2 з причепом КНОТТ д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 22.08.2022 р. ОСОБА_2 визнано винуватим у ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт».

В порушення ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова компанія так і не здійснила позивачу виплату страхового відшкодування.

Ухвалою від 25.01.2023 р. відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено судове засідання.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 29 липня 2022 року о 15 год. 30 хв в с.м.т. Козин по вулиці Старокиївській сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Citroen», д.н.з НОМЕР_2 з причепом КНОТТ д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 22 серпня 2022 року (дата набрання законної сили: 02.09.2022), справа № 372/2112/22, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно полісу № 2071 10285 цивільна відповідальність власника автомобіля «Тоуоїа Саіпгу», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт».

Після ДТП позивачем направлено до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомлення про ДТП та надав заяву про виплату страхового відшкодування зі всіма іншими документами які просив Відповідач. Після цього йому набрав експерт, з яким він узгодив дату та час щодо проведення огляду пошкодження автомобіля. Однак, з невідомих Позивачу причин в призначені дату і час експерт не прибув, про причини не проведення огляду не повідомив та не відповідав більше на телефонні дзвінки Позивача. Ніхто більше Позивачу не телефонував щодо проведення огляду пошкоджених автомобіля та причепа. Внаслідок недобросовісних дій Відповідача Позивач вимушений був звернутися до незалежного суб`єкта оціночної діяльності - ОСОБА_3 (сертифікат № 517/21 від 06.07.2021 ).

Згідно звіту № 2840 про оцінку автомобіля Citroen Berlingo держномер НОМЕР_2 від 08 серпня 2022 року матеріальний збиток завданий власнику вказаного автомобіля становить 238 321 (двісті тридцять вісім тисяч триста двадцять одна) грн. 95 коп. Вартість відновлювального ремонту складає 238 663 (двісті тридцять вісім тисяч шістсот шістдесят три) грн. 13 коп.

Згідно звіту № 2839 про оцінку причіпа КНОТТ 31 держномер НОМЕР_3 від 08 серпня 2022 року матеріальний збиток завданий власнику вказаного причіпу складає 7 986 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 00 коп. Вартість відновлювального ремонту складає 24 717 (двадцять чотири тисячі сімсот сімнадцять) грн. 20 коп.

Згідно звіту №2839/2 про оцінку причіпа КІЮТТ 3 1 держномер НОМЕР_3 від 08 серпня 2022 року вартість причіпа КНОТТ НОМЕР_3 після ДТП складала: 817 (вісімсот сімнадцять) гривень, 67 коп. Вартість відновлювального ремонту складає 316 (триста шістнадцять) гривень, 00 коп.

Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 29 Закону 1961 передбачено, що, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п. 34.4 ст. 34 Закону № 1961 -IV, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону № 1961 -IV. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ст. 36.2 Закону 1961, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Суд вважає, що наведеними доказами позивачем доведено право на стягнення з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» суми страхового відшкодування в розмірі матеріального збитку 130 000,00 грн.

Щодо вимог позову про стягнення з відповідача моральної шкоди суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності та справедливості, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. На підтвердження цього, надано попередній розрахунок судових витрат на суму 10 000,00 грн. з описом робіт.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд приймає до уваги, що стягненню підлягають не тільки фактично сплачені витрати на правничу допомогу, але й ті, які належить сплатити у майбутньому, і тому заявлену до стягнення суму 10000,00 грн. суд вважає співмірною і доведеною.

Отже, витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. слід стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів"споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1400,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 142, 263-265, 272, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», третя особа: ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) суму моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» () на користь держави судовий збір в сумі 1400,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

10 березня 2023 року