Номер провадження по справі 2/387/29/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Ірхи Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Агротех", ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування, в якому зазначив, що 11.06.2019 ПрАТ "СГ "ТАС" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00420636. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу МАN TGX18/440BLS, д.н. НОМЕР_1 . ПрАТ "СГ "ТАС"11.06.2019 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00420657. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_2 . 23.08.2019 о 23 годині 05 хвилин на а/д М-05 Київ-Одеса 381 км.+290 м. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу МАN TGX18/440BLS, д.н. НОМЕР_1 із застрахованим напівпричепом ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_2 у складі автопоїзда та транспортного засобу МАN д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 . Розмір збитків позивача на виплату страхового відшкодування складає 210 709,07 грн, при цьому Полісом АМ6816442 покрито лише частину шкоди на суму 98 000,00 грн., а тому залишок, що підлягає стягненню з відповідача складає 112 709,07 грн, що спонукало представника позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку направила суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, за наявними матеріалами справи, позов підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Просили долучити до матеріалів справи докази. Також надали до суду відповідь на відзив згідно з яким позовні вимоги підтримують повністю. Також зазначили, що представник ПрАТ "СГ "ТАС" звертались до відповідача з досудовою вимогою про те, що відповідач відмовився вирішувати питання в досудовому порядку, надавши лист про відмову, в якому не вказано, що останній перебував в трудових відносинах і необхідно звертатися до роботодавця. Також позивач вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази для підтвердження трудових відносин з ТОВ "Агротех".

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду даної справи були повідомленні вчасно належним чином. Представник відповідача надав до суду відзив згідно з яким, відповідач повністю заперечує щодо позовних вимог і вважає, що заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими. Також зазначив, що відповідач на момент ДТП - 23.08.2019 не являвся власником транспортного засобу, а перебував за кермом в момент ДТП та виконував функції найманого працівника і був офіційно працевлаштованим на посаді водія ТОВ "АгроТЕХ". Тому підстави для задоволення позовних вимог на думку сторони відповідача відсутні. Доказом офіційного працевлаштування відповідача на посаді водія ТОВ "АгроТЕХ" будуть слугувати дані трудової книги на ім`я відповідача отриманням яких на даний час займається представник відповідача. Доказом про те, що відповідач не є власником джерела підвищеної небезпеки слугує інформація викладена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . Крім цього за змістом частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових) обов`язків. З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За "наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових ( службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, на відповідний правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується сам:е володільцем джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових ( службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових ( службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. ВС підкреслив, що не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових ( службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання - не припиняється, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що стаття 27 Закону України "Про страхування" та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Перехід права вимоги потерпілого ( страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією. При цьому помилковим є ототожнення права вимоги, визначене статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 ЦК України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес. Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як вже зазначено вище право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно з якими зобов`язання припиняється виконанням; проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. В цілому, як за змістом статті 1191 так і за змістом статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України "Про страхування", йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні. Так, суброгація регулюється статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України, а регрес - статтею 1191 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

ПрАТ "СГ "ТАС" 11.06.2019 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00420636. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу МАN TGX18/440BLS, д.н. НОМЕР_1 .

ПрАТ "СГ "ТАС" 11.06.2019 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00420657. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_2 .

З постанови Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2020 встановлено, що 24 серпня 2019 року серії ОБ № 076161, 23.08.2019 о 23 год 05 хв. ОСОБА_1 на а/д М-05 Київ-Одеса 381 км. +290м., керував автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_4 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль, який зупинився попереду, а саме MAN д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом ZASLAW д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1, 13.1 ПДР України. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України, справу закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (а.с.10-11).

Зі змісту рахунку №360 від 03.10.2019 виконавець ФОП ОСОБА_3 , замовник напівпричепу ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_2 встановлено, що загальна вартість виконаних робіт з врахуванням запасних деталей та матеріалів складає 139 585,72 гривень.

Зі змісту платіжного доручення №9347 від 11.06.2020 встановлено, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" перерахувало ТАС Страхова група ПрАТ страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 85588,35 гривень.

Зі змісту заяви про настання події від 24.08.2019 встановлено, що страхувальником є ОСОБА_4 , водієм є ОСОБА_2 , а застрахованим автомобілем є ZASLAW D-652/00.

Згідно з оглядом колісного транспорту від 06.09.2019 встановлено, що ДТП відбулась 23.08.2019 за участю напівпричепа ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_2 , автомобіль зазнав ушкоджень.

Зі змісту звіту №82-09-19 про оцінку вартості ремонту автомобіля марки ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_2 встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням відновлювального ремонту складає 125 060 гривень 22 копійки.

Зі змісту калькуляції вартості відновлювального ремонту №6043 напівпричепа ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_2 встановлено, що вартість ремонту 139 585,22 грн.

Зі змісту полісу №АМ6816442 діючий на 23.08.2019 встановлено, що страховою компанією ТДВ СК "Альфа-Гарант" застраховано транспортний засіб МАN TGX18/440BL та власником є ОСОБА_5 (а.с.67).

Згідно з ремонтною калькуляцією № 15739_21 від 05.09.2019 транспортного засобу МАN TGX18/440BL встановлено, що вартість ремонту складає 204 903 гривень 64 копійки.

Зі змісту страхового акту №01682/21/919 встановлено, що ОСОБА_6 на підставі договору страхування FO 420636 від 11.06.2019, застраховано автомобіль марки МАN TGX18/440BLS д.н. НОМЕР_1 та встановлено, що розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті 87 588 гривень 35 копійок.

З акту огляду транспортного засобу від 30.08.2019 встановлено, що оглянуто автомобіль МАN TGX18/440BLS д.н. НОМЕР_1 та встановлено пошкодження автомобіля.

З платіжного доручення №51126 від 30.09.2019 встановлено, що АТ "СГ ТАС" перерахувало Бізнес-Стандарт АБ м.Запоріжжя страхове відшкодування згідно з Договором № FO 420636 від 11.06.2019 т/з МАN TGX18/440BLS д.н. НОМЕР_1 в сумі 87 588 гривень 35 копійок.

Зі змісту платіжного доручення №55703 від 22.10.2019 встановлено, що АТ "СГ ТАС" перерахувало ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування згідно Договору № FO 420657 від 11.06.2019 ОСОБА_6 в сумі 123 120 гривень72 копійки.

Також стороною відповідача надано копію трудової книжки, згідно з якою ОСОБА_1 був прийнятий в ТОВ "Агротех" водієм автотранспорту з 01.06.2018 на підставі наказу №64 від 01.06.2018.

Відповідно до копії подорожнього листа від 13.08.2019 №232834, суд з`ясував, що ТОВ "Агротех" уповноважив ОСОБА_1 23.08.2019 автомобілем МАN СЕ1004 ВТ з напівпричепом д.н. НОМЕР_4 здійснити перевезення вантажу з с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області до м. Одеси. Водночас відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 27.02.2019 з`ясовано, що автомобіль марки МАN НОМЕР_3 належить на праві власності ТОВ "ЗАХІДАГРО" (а.с.65).

Оцінюючи вищеперелічені докази суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, а також згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 09 січня 2019 у справі №654/4218/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц (провадження № 61-43404св18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що 23.08.2019о 23 год. 05 хв. відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_4 на а/д М-05 Київ-Одеса 381 км. +290 м. та не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль, який зупинився по переду, а саме MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом ZASLAW д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. На час дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Агротех» та виконував свої посадові обов`язки.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у даній справі, клопотань від позивача щодо залучення до участі в справі співвідповідача чи заміну неналежного відповідача позивачем до суду не подавалося, а тому в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1172, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 1, 10, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Агротех", ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення суми страхового відшкодування, відмовити.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи :

позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" ( , Київська область м.Київ пр-т Перемоги,65);

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Добровеличківка Кіровоградської області, житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Агротех" (27013, село Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області вулиця Центральна, 17, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТДВ СК "Альфа-Гарант" (01133 м. Київ, бул. Леси Українки, 26, ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.