СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1979/23
ун. № 759/2600/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 ро перехід від спрощеного провадження без виклику сторін до загального позовного з викликом сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 р. до суду надійшов вказаний позов.

Ухвалою суду від 14.02.2033 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

01.03.2023 року до суду від відповідача надійшла заява про перехід від спрощеного провадження без виклику сторін до загального позовного у вказаній справі, мотивуючи заяву можливістю збереження сім`ї.

Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи про розірвання шлюбу, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 279 КПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у ч. 4 ст. 274 ЦПК України: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку зального позовного провадження, не відноситься.

Частиною 3 ст. 274 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, оцінивши критерії, визначені у ч. 3 ст. 274 ЦПК України, суд встановив, що предмет даної справи не підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України, справа є малозначною справою, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі відкрито та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а також з урахуванням малозначності справи та конкретних обставин справи, суд вважає за недоцільне проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні, тому клопотання відповідача в частині переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Разом з тим, підлягає частковому задоволенню клдопотання відповідача про надання часу на примирення сторін.

За положеннями ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства,.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

За таких обставин клопотання відповідача про надання строку на примирення підлягає частковому задоволенню. та наданню часу на примирення терміном три місяці.

Положеннями п.4 ст. 251, п.3 ч.1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, до закінчення цього строку.

Керуючись ст. 19, ст. ст. 251, 253, 274-279 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 ро перехід від спрощеного провадження без виклику сторін до загального позовного з викликом сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,- відмовити.

Клопотання відповідача про надання строку на примирення задовольнити.

Надати сторонам строк для примирення тривалістю 3 (три) місяці.

Провадження у справі зупинити до закінчення терміну надання часу для примирення, тобто, - до 02.06.2023 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Бабич