печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Габрись О.М.,

учасники справи

позивач: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київвводоканал»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київвводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

представник позивача Тараненко С.В.

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ПрАТ «АК «Київводоканал» (надалі - позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач, споживач) про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є споживачем вказаних послуг, однак не виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих їй послуг, у зв`язку з чим в період з 01.07.2014 року по 28.02.2021 року за нею наявна заборгованість по оплаті спожитих послуг з водопостачання та водовідведення на загальну суму 21 403,43 грн., яка складається з: 13 900 грн. - заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення води, 1 599,86 грн. - 3 % річних та 5 903,57 грн. - інфляційна складова боргу.

Ухвалою суду від 22.06.2021 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. (а.с. 25)

Ухвалою суду від 04.11.2022 року вирішено здійснювати розгляд справи з повідомленням сторін. (а.с. 27)

09.11.2022 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву (відзив), в якій вказала, що позовні вимоги заявлені поза строком позовної давності, крім того, їй не було відомо щодо боргу, який виник перед відповідачем, а відповідно вирішити спір в позасудовому порядку не виявилося можливим.

13.12.2022 року до суду надійшла заява від представника позивача про закриття провадження в частині погашеної суми основного боргу відповідача у розмірі 5 749,60 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року провадження у цивільній справі за позовом ПрАТ «АК «Київвводоканал» до ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення заборгованості на суму основного боргу в розмірі 5 749 грн. 60 коп. закрито.

У судовому засіданні представник позивача Тараненко С.В. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги заявлені поза строком позовної давності. Зазначила, що у квартирі встановлено лічильник води, за даними якого вона повинна сплачувати, проте показання з лічильника вона не подавала, не оплачувала отримані послуги, у зв`язку з тим, що всі кошти йшли на лікування її матері.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» №110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення.

Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної води та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

Також, вказаним повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної і гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для припинення надання цих послуг.

Таким чином, ОСОБА_1 отримувала послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору, опублікованого в газеті «Хрещатик», оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг не надходило.

У подальшому, 01.01.2021 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної і гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленим тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором.

Згідно з п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна оплата послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної і гарячої води, які надає ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води врегульовані Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ураховуючи те, що відповідач не в повному обсязі оплачує надані їй послуги з водопостачання та водовідведення, за нею обраховується заборгованість за надані послуги за період з 01.07.2014 року по 28.02.2021 року у розмірі 8 150,40 грн.

Окрім того, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в Законі України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки.

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом ст. 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 08.11.2017 року у справі № 6-2891цс16.

Так, згідно з розрахунком заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період: липень 2014 - березень 2021 року о/р АДРЕСА_2 , чітко випливає визнання відповідачем своєї заборгованості, що підтверджується наступним.

Так, у вказаний період відповідачем сплачено заборгованість, зокрема: у вересні 2014 року -37,55 грн., у жовтні 2014 року - 215,34 грн., у грудні 2014 року - 201,91 грн., у квітня 2015 року - 214,98 грн., у серпні 2015 року - 261,25 грн., у вересні 2015 року - 439,11 грн., у грудні 2015 - 852,41 грн., у грудні 2016 року - 521,25 грн., у лютому 2017 року 1724,98 грн., у квітні 2017 року - 700 грн., у травні 2017 року - 600 грн., у червні 2017 року 564,85 грн., у серпні 2017 року - 220 грн., у листопаді 2017 року - 600 грн., у січні 2018 року - 600 грн., у лютому 2018 року - 562 грн., у квітні 2018 року - 511,24 грн., у травні 2018 року - 1264,94 грн., у липні 2018 року - 3000 грн., у червні 2019 року - 1000 грн., у вересні 2019 року - 1300 грн., у січні 2020 року - 896,08 грн., у червні 2020 року - 223,38 грн., у серпні 2020 року - 627 грн., у вересні 2020 року - 1184,33 грн., у жовтні 2020 року - 700 грн., у листопаді 2020 року - 514,26 грн., у грудні 2020 року - 239,42 грн., у січні 2021 року - 750 грн., у лютому 2021 року - 815,96 грн., у березні 2021 року - 702,01 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що у силу вимог ст. 264 ЦК України строк позовної давності був перерваний, оскільки відповідачем вчинено дії, які свідчать про визнання спірної заборгованості.

Згідно з вимогами ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Перевіривши наведений представником позивача розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, і тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 01.07.2014 року по 28.02.2021 року у сумі 8 150,40 грн., а також 3% річних у розмірі 1 599,86 грн., інфляційні витрати у розмірі 5 903,57 грн., підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 509, 526, 901, 903. ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київвводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київвводоканал» суму заборгованості у розмірі 8 150 грн. 40 коп., інфляційні втрати у розмірі 5 903 грн. 57 коп. та 3% річних у розмірі 1 599 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київвводоканал» судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київвводоканал»: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а; .

Відповідач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Батрин