693/1004/17
2/693/6/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2023 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коломієць С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовною Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за навчання,

ВСТАНОВИВ:

Національна академія внутрішніх справ (далі-позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що наказом тимчасово виконуючого обов?язки ректора НАВС №483 від 10.08.2012р. відповідача з 01 вересня 2012 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання до Національної академії внутрішніх справ.

10.09.2012р. між НАВС, комплектуючим органом ГУ МВС України в Черкаській області та відповідачем укладено договір №12-59 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

Відповідач з 01.09.2012р. по 26.06.2015р. перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житловим із наданням комунальних послуг.

Наказом НАВС від 26.06.2015р. №910 відповідач здобув ступінь вищої освіти бакалавр за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» та отримав диплом бакалавра.

Після закінчення навчання, відповідно до умов Договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Таким чином, навчальним закладом умови Договору виконано у повному обсязі.

Наказом ГУНП в Черкаській області №124 о/с від 05.08.2016р. відповідача звільнено зі служби в Національній поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв?язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисципланарного статуту ОВС України) ЗУ «Про Національну поліцію». Тобто відповідач допустив діяння, що потягло за собою звільнення зі служби в поліції до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Таким чином, відповідач не виконав свої зобов?язання за договором, а тому зобов?язаний відшкодувати НАВС витрати пов?язані з утриманням у навчальному закладі в сумі 29847 грн. 89 коп., з яких:

-6053 грн. 65 коп. - сума грошового утриманням у навчальному закладі за період навчання з вересня 2012 року по червень 2015 року (без врахування періоду з 01.09.2012р. по 31.08.2013р.);

-10512 грн. 04 коп. вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за період навчання;

-4222 грн. 14 коп. вартість речового майна отриманого відповідачем під час навчання.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в загальній сумі 29847 грн. 89 коп.та судові витрати.

Ухвалою суду від 08 грудня 2017 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 06 липня 2018 року справу було прийнято до свого провадження.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з?явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

У судовому засідання відповідач ОСОБА_1 не з?явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлено наступні обставини.

Національна академія внутрішніх справ є державним вищим навчальним закладом, основним завданням якого є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог ЗУ «Про вищу освіту».

Наказом т.в.о. ректора НАВС №483 від 10.08.2012р. ОСОБА_1 був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за державним замовленням з 01.09.2012р.

10.09.2012р. між НАВС, комплектуючим органом ГУ МВС України в Черкаській області та ОСОБА_1 укладено договір №12-59 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

Пунктом 2.1.3 договору передбачено, що виконавець зобов`язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. ОСОБА_1 перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

Відповідно до витягу з наказу №910 від 26 червня 2015 року НАВС ОСОБА_1 видано диплом бакалавра за напрямком підготовки за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» за кваліфікацією оперуповноважений, інспектор ОВС.

Відповідно до ч.6 ст.18 Закону України «Про міліцію» (який діяв під час навчання ОСОБА_1 ) особи навчального складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службу невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судому порядку.

Наказом ГУНП в Черкаській області №124 о/с від 05.08.2016р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв?язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисципланарного статуту ОВС України) ЗУ «Про Національну поліцію». Тобто відповідач допустив діяння, що потягло за собою звільнення зі служби в поліції до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Відповідно до п.2.3.6 договору ОСОБА_1 зобов`язувався, у випадку звільнення з ОВС до відпрацювання трирічного терміну після випуску з НАВС, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що підставою відшкодування витрат є, зокрема, звільнення з ОВС за порушення дисципліни.

Також відповідно до п.3.3 договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відповідно до п.4.1 договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпусток та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу.

Відповідно до п.4.2 договору у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Також обов`язок відшкодування витрат за навчання на момент дострокового звільнення ОСОБА_1 було передбачено ч.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» та Постановою КМУ №261 від 12.04.2017р. МВС України «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов?язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських».

На момент навчання ОСОБА_1 діяв порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих начальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджений Постановою КМУ №313 від 01.03.2007р., відповідно до п.2 якого відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, зокрема оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

На момент випуску та звільнення ОСОБА_1 вступив в силу Порядок відшкодування особами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений Постановою №261 КМУ від 12.04.2017р.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат на утримання осіб у ВНЗ здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення, і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Згідно Порядку відшкодування, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її навчання.

Згідно Довідки від 08.11.2017р. про розрахунок фактичних витрат , пов?язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у НАВС в період навчання з 01.09.2012р. по 26.06.2015р., фактичні витрати становлять 29847 грн. 89 коп. та складаються з:

- 6053 грн. 65 коп. грошового забезпечення;

- 9060 грн. 06 коп. продовольчого забезпечення;

- 4222 грн. 14 коп. речового забезпечення;

- 10512 грн. 04 коп. оплати комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Пунктами 5 і 6 Порядку передбачено, що після видання наказу про звільнення особі надається 30-денний строк для відшкодування витрат у добровільному порядку. Особа має право на розстрочення платежу до одного року з укладенням з вищим начальним закладом, у якому вона навчалася, договору із зазначенням строків та розмірів платежів.

Позивач у позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 з сумою витрат ознайомлений та поінформований про необхідність її відшкодування. Станом на день подання позову до НАВС від ОСОБА_1 не надходило грошових коштів для погашення заборгованості та звернень щодо добровільної сплати або розстрочення суми заборгованості. Перебіг строку прострочення відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у начальному закладі, почався з моменту спливу 30-денного терміну після звільнення зі служби.

Згідно з п.п.4.4 договору та п.8 Порядку у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий начальний заклад, у якому навчалася особа.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом (ст.611 ЦК України).

Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Частиною 1 ст.509 ЦК України, визначено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передпти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

За правилами встановленими ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Так як ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань за договором, він зобов`язаний відшкодувати НАВС витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі в сумі 29847 грн. 89 коп.

Таким чином, з урахуванням досліджених обставин справи суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 був обізнаний з умовами договору та з наслідками у разі їх невиконання, і як сторона договору, він не вчинив жодних дій в частині виконання договору щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладіна користь Національної академії внутрішніх справ, тому вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши із ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ заборгованість в загальній сумі 93468 грн. 14 29847 грн. 89 коп.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позовну заявузадоволено повністю, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Національної академії внутрішніх справ підлягає стягненню сума судового збору сплаченого на підставі платіжного доручення від 15.11.2017р. в розмірі 1600 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,4,5,19, 76, 77, 81, 89, 141, 258-259, 263, 265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (код ЄРДПОУ 08751177) заборгованість в загальній сумі 29847(двадцять дев?ять тисяч вісімсот сорок сім) гривень 89 копійок, що включає в себе:

- 6053 грн. 65 коп. грошового забезпечення;

- 9060 грн. 06 коп. продовольчого забезпечення;

- 4222 грн. 14 коп. речового забезпечення;

- 10512 грн. 04 коп. оплати комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (код ЄРДПОУ 08751177) суму сплаченого судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі в порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення складено 30.01.2023р.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик