Номер провадження: 88-ц/813/7/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів: Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Хухрова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики (т.1, а.с.3-6).

19 лютого 2018 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси задоволено позов ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , що проживає за адресою : АДРЕСА_2 ) борг за договором позики грошей від 18.10.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 4444, із змінами відповідно до договору про внесення змін № 1 від 19.03.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 1772, у загальному розмірі 36532215 (тридцять шість мільйонів п`ятсот тридцять дві тисячі двісті п`ятнадцять) грн. 00 коп., а також 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування судового збору (т.1, а.с.58-59).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу (т.1, а.с.99-101).

03 грудня 2020 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року - скасовано.

Прийнято постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , що проживає за адресою : АДРЕСА_2 ) борг за договором позики грошей від 18.10.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 4444, із змінами відповідно до договору про внесення змін № 1 від 19.03.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 1772, суму основного боргу у розмірі 2092800 (два мільйони дев`яносто дві тисячі вісімсот) гривень, 00 копійок та 100 % річних від простроченої суми основного боргу відповідно до п. 9 договору 2092800 (два мільйони дев`яносто дві тисячі вісімсот) гривень, 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 434 (чотириста тридцять чотири) гривні (т.1, а.с.201-205).

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд вищевказаної постанови за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року та закрити провадження по справі (т.2, а.с.41-45).

11 лютого 2022 року Одеським апеляційним судом отримано відзив від ОСОБА_2 на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. У поданому відзиві позивач наголошує на том, що заявниця обізнана про укладення між сторонами договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Позивач вказує, що вищевказані договори передбачають, що у разі невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед ОСОБА_2 , останній вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, як у судовому так і в позасудовому порядку. З огляду на вказане, позивач просить суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами відмовити, постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року залишити в силі (т.2, а.с.81-84).

Судове засідання призначено на 16 лютого 2023 року об 14 год 20 хв.

08 лютого 2023 року Одеським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

13 лютого 2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про проведення судового засідання, яке призначено на 16 лютого 2023 року об 14 год 20 хв, в режимі відеоконференції задоволено.

До судового засідання в режимі відеоконференції доєдналась представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 , інші учасники справи до відеоконференції не доєднались, про дату ,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками, наявними в матеріалах справи.

Заяв, клопотань про перенесення судового засідання апеляційним судом отримано не було.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, ненадання жодних доказів щодо існування підстав для відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності інших учасників.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, судова колегія вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного суду у постанові від 28.05.2020 року у справі № 629/485/13-ц, що в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України, підлягає врахуванню судами.

Як на підставу своїх вимог у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року, ОСОБА_1 посилається на те, що 15 вересня 2017 року ОСОБА_2 задовольнив свою вимогу за основним зобов`язанням за рахунок предмета іпотеки, а саме будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та земельної ділянки за цією ж адресою, зареєстрував право власності. Заявник повідомляє, що на момент звернення до суду, ОСОБА_2 як іпотекодержатель вже реалізував право на позасудовий спосіб урегулювання спору та не повідомив про це ані суд першої інстанції, ані апеляційний суд. ОСОБА_1 наголошує на тому, що вказані обставини не були та могли бути їй відомі, так як ОСОБА_2 не повідомив їх про них.

Вказані обставини ОСОБА_1 вважає нововиявленими у зв`язку із чим, на її думку, провадження по справі слід закрити.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що доводи заяви ОСОБА_1 про віднесення обставин, на які вона посилається, до категорії нововиявлених, є безпідставними з огляду на наступне.

Зокрема, щодо доводів про необізнаність та відсутність можливості бути обізнаною про набуття ОСОБА_4 права власності на об`єкт іпотеки, слід вказати наступне.

З матеріалів справи та з відомостей, повідомлених заявником вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність укладених між нею та позивачем іпотечного договору, посвідченого 19.03.2014 року нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., предметом якого є житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та земельна ділянка, площею 0,0374 га, а також договору про задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки вони були укладені та підписані безпосередньо ОСОБА_1 та посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 19.03.2014 року. Зазначені договори містяться в матеріалах даної справи (а.с.12-18).

Крім того, що 14 серпня 2017 року ОСОБА_2 направлено на адресу ОСОБА_1 заяву-попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у поштовому конверті №431 засобами поштового зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку Одеський обласний вузол спеціального зв`язку. Однак, як слідує із відповіді Державного підприємства спеціального зв`язку Одеський обласний вузол спеціального зв`зку від 16.08.2017 року №161 ОСОБА_1 відмовилась отримати поштове відправлення (т.2, а.с.86-89).

Посилання заявниці на інформаційну довідку №282902881 від 04.11.2021 року, видану ОСОБА_5 , не може являтись безпосереднім підтвердженням того факту, що ОСОБА_1 саме 04.11.2021 року дізналась про звернення стягнення на її майно, оскільки у останньої була можливість отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек , як власника та іпотекодавця, з огляду на презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, в будь-який момент.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові по справі №6-2469цс16 в яких розтлумачено терміни «довідався» та «міг довідатись» та вказано, що порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

При цьому, суд наголошує, що заявниця є юридично обізнаною особою, оскільки являється адвокатом.

Більш того, згідно наданих позивачем довідок та розрахунків , вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала оплату комунальних послуг та послуг за охорону будинку саме до вересня 2017 року.

Також, твердження заявниці про намір продати зазначений будинок, не може являтись доказом необізнаності останньої про звернення на нього стягнення та спростовується тим, що оригінали правовстановлюючих документів на іпотечне майно знаходились у ОСОБА_2 , згідно іпотечного договору №1774 від 19.03.2014 року.

При цьому, слід також зазначити, що Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 757/12964/15-ц зазначив, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи. Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Верховний Суд у постанові від 13 травня 2021 року у справі № 185/3384/18 дійшов висновку про те, що неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи, не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у справі.

Крім того, необхідно зазначити, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті досягнути нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27 - 34 рішення "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Згідно ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого у справі судового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 423, 429, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.02.2023 року

Головуючий суддя Цюра Т.В.

Судді: Сегеда С.М.

Комлева О.С.