КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/ 2754/2023 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підряду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за виконані роботи за договором підряду від 23 листопада 2020 року № 23112020 у розмірі 184432,20 грн та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову покликається на те, що 23 листопада 2020 року між сторонами укладено договір підряду № 23112020. Відповідно до умов договору позивач зобов`язаний виконати внутрішній ремонт будівлі, а відповідач зобов`язаний прийняти та оплатити виконані роботи. Приймання виконання робіт здійснюється на підставі акту прийому-передачі, який надається відповідачу протягом трьох робочих днів з моменту виконання робіт та останній повинен підписати такий акт або надати позивачу мотивовану відмову від прийняття виконаних робіт. У разі виявленні недоліків відповідачем сторони повинні скласти акт про виявлені недоліки, після усунення яких позивачем здійснюється процедура прийняття виконаних робіт. Позивачем було складено ряд актів про виконання робіт, однак відповідач відмовився від їх підписання. Вмотивованої відмови щодо неприйняття виконаних робіт від відповідача позивачу не надходило. Надалі, позивачем була направлена вимога та акти виконаних робіт, однак жодної відповіді не було отримано від відповідача. У зв`язку із наведеними обставинами звернувся до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до ст. ст. 837, 843, 844, 853 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору просивпозов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підряду - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором підряду від 23 листопада 2020 року № 23112020 у розмірі 184432, 50 грн.,

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1844, 33 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним та всебічним дослідженням усіх обставин справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Апелянт зазначає, що позивач не направляв вимогу та акти, додані до позовної заяви, також не вручав зазначені акти особисто. Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий суд не врахував, що позивач роботи за договором належним чином не виконав, а тому такі роботи не можуть бути прийняті відповідачем і не можуть бути оплачені до моменту їх належного і повного виконання за договором. Окрім того, судом не враховано, що позивач не направляв і не надавав акти відповідачу з метою оминути процедуру прийняття робіт, оскільки вони не були виконані належним чином, мають суттєві недоліки, а їх неналежне виконання, в окремих випадках, спричинило пошкодження належного відповідачу майна.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, 23 листопада 2020 року між ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_3 (виконавець) укладено договір підряду № 23112020. Договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (далі - договір, правочин).

Предмет договору підряду: виконавець зобов`язується за завданням замовника власними та залученими силами і засобами виконати роботи - внутрішній ремонт будівлі (роботи) на об`єктах замовника, а саме на території будівель що розташовані за адресою - АДРЕСА_1, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (п. 1.1 договору).

Виконавець зобов`язаний виконати роботи, передбачені цим договором, в повному обсязі протягом п`яти календарних місяців з правом дострокового виконання та за умови виконання замовником п. 4.1 цього договору.

У зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язання за договором підряду, між сторонами виникли спірні договірні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За невиконання чи неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (п. 6.1 договору).

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина перша статті 853 ЦК України).

Наведені норми містять презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи. Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Зазначення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно з ч. ч. 1, 4, 6 ст. 882 цього Кодексу замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно до наведених норм закону замовник зобов`язаний негайно розпочати прийняття робіт, і такий обов`язок у нього виникає з моменту одержання повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором.

Договір від 23 листопада 2020 року № 23112020 не містить погодженої між сторонами умови щодо вираження форми повідомлення підрядником замовника про готовність до передання робіт.

Натомість, сторони наділені іншими правами та обов`язками, які передбачені чинним в Україні законодавством та цим договором.

Отже, повідомлення про готовність до передання робіт може бути здійснено як письмово, так і усно, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 882 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем було дотримано вимоги ч. 1 ст. 882 ЦК України щодо повідомлення відповідача про готовність до передання робіт, виконаних за договором.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття фактично виконаних і оглянутих робіт у строк, визначений договором.

Верховний Суд у постановах від 21 вересня 2019 року (справа №917/1489/18), від 05 лютого 2022 року (справа №904/2082/19), приймаючі відповідні рішення щодо застосування статей 853, 882 ЦК України, дійшли висновку про те, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

В матеріалах цивільної справи наявні акти фактично виконаних робіт за січень-лютий 2021 року на загальну суму 184432,50 грн.(а.с. 17-23).

Від підпису таких актів замовник відмовився, про що зазначено виконавцем на кожному актів «від підписання цього акту замовник відмовився за січень 2021 року - 01.02.2021, за лютий 2021 рік - 01.03.2021».

09 березня 2021 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про здійснення оплати за виконання роботи у сумі 184432,50 грн; підписати та повернути акти приймання-передачі виконаних робіт; допустити до продовження виконання робіт. Така вимога направлена поштовим зв`язком «Укрпошта», що підтверджено описом вкладення, службовим чеком, фіскальним чеком від 13 березня 2021 року, який містить трек-номер 097 та видрукуваною інформацією із офіційного сайту АТ «Укрпошта» за трек-номер 097 щодо одержання повідомлення одержувачем.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наявна у справі інформація із сайту Укрпошти при перевірці поштового відправлення за трек-номером від 08 липня 2021 року підтверджується первинними документами відправлення, а саме: внутрішнім описом вкладення, який містять штамп поштового зв`язку із датою 13 березня 2021 року, службовим чеком та фіскальним чеком від 13 березня 2021 року, які здійснені та видрукованій за допомогою технічних засобів поштового зв`язку 13 березня 2021 року.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу, яка вказана у договорі є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі позивача.

Установлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 серпня 2021 року (справа №914/1191/20), від 13 січня 2020 року (справа №910/22873/17), від 14 серпня 2020 року (справа №904/2584/19), Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа № 800/547/17).

Згідно з п. 3.4 договору приймання виконаних робіт проводиться уповноваженим представником сторін, шляхом підписання актів приймання-передачі виконаних робіт, які повинні бути надані замовнику протягом 3 робочих днів після закінчення виконаних робіт. Замовник у свою чергу повинен підписати відповідний акт приймання-передачі виконаних робіт протягом 1 робочого дня, або надати виконавцю вмотивовану відмову від прийняття виконаних робіт.

Апелянтом до апеляційного суду не подано жодних доказів, які б містили обґрунтовану відмову замовника від прийняття виконаних робіт виконавцем, з метою виконання зобов`язань за договором.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до п. 3.5 договору у разі виявлення при прийманні-передачі робіт недоліків, допущених з вини виконавця, виконавець зобов`язаний усунути їх своїми силами і за свій власний рахунок в узгоджений з замовником термін. При цьому сторонами складається акт про виявлені недоліки, в якому наводить перелік недоліків і терміни їх усунення. Після виправлення недоліків виконавцем, приймання-передача виконаних робіт проводиться у порядку, визначеному цим договором.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні приписи містить і стаття 193 ГПК України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 року у справі №910/2184/18, від 16.09.2019 року у справі №921/254/18, від 15.10.2019 року у справі №921/262/18.

При цьому відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року (справа №927/414/17), від 04 червня 2018 року (справа №908/3519/16), від 05 червня 2018 року (справа № 910/16804/17), від 21 серпня 2019 року (справа №917/1489/18).

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про виявлені недоліки в актах приймання-передачі виконаних робіт, оскільки жодних заперечень на такі останнім не заявлено перед виконавцем, а відтак нездійсненням ним оплати виконаних робіт є порушення взятих на себе зобов`язань за договором.

Колегія звертає увагу, що відповідачем не заявлені клопотання про надання доказів, про витребування відповідних доказів судом, зокрема, про призначення судової експертизи для встановлення видів, обсягу, якості та вартості виконаних відповідачем будівельно-ремонтних робіт.

Разом з тим, слід зауважити, що договір є чинним, сторони не мають наміру розірвувати договір ані у односторонньому порядку за неякісне виконання робіт у відповідності до п. 9.3 договору, ані за згодою сторін, а навпаки стверджують, що надалі виконуватимуть взяті зобов`язання до укладеними між ними договором.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстави для скасування судового рішення - відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367, 369, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повна постанова складена 01.03.2023.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

В.І. Олійник