Справа № 939/2364/21
Провадження № 2/361/869/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 лютого 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та внесення зміни до актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року позивачі звернулись до Бородянського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просили:

-виключити з актового запису № 281 від 15.07.2021 року, складеного

Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районіКиївської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження ОСОБА_4 , відомості про батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визнати ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Українка Малинського району Житомирської області, батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

-Бородянському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести зміни до актового запису № 281, складеного 15 липня 2021 Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про народження ОСОБА_4 , де в графі відомості про батька вказати ? ОСОБА_2 ?, ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України. Змінити прізвище дитини з ? ОСОБА_6 ? на ? ОСОБА_7 ?, по батькові з ? ОСОБА_8 ?.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2018 року.

На даний час ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з

відповідачем по справі ОСОБА_3 , який був укладений 10 серпня 2016 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1907.

ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_3 з 2017 року

разом не проживають, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, фактично сім`я

розпалася. В телефонному режимі ОСОБА_1 повідомила відповідачу по справі

ОСОБА_3 про свою вагітність, де останній погодився з тим, що не є батьком дитини.

На даний час зв`язок з відповідачем втрачений, та місце проживає відповідача їм не відомо.

В результаті фактично шлюбних відносин між ОСОБА_2

та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився їх спільний син ОСОБА_9 ,

актовий запис про народження якого був складений 15.07.2021 року Бородянським

відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської

області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за №281, але у графі відомості про батька вказано відповідача по справі ОСОБА_3 , хоча біологічним батьком цієї дитини являється ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, а саме відсутність кровного споріднення між

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який записаний батьком

дитини, позивачі вважають за необхідне звернутися до суду з метою виключення

ОСОБА_3 з графи відомості про батька з актового запису про народження дитини та

визнати ОСОБА_2 батьком дитини, зобов`язавши Бородянський

відділ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м.Київ) внести відповідні зміни до актового запису про

народження ОСОБА_4

21 жовтня 2021 року ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області Міланіч А.М. дану справу було передано до Броварського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

21 грудня 2021 року справа надійшла до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2021 року вказана справа передана судді Радзівіл А.Г.

22 грудня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 07 квітня 2022 року.

20 грудня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та просили позов задовольнити, пояснення надали аналогічно викладеним у позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що взагалі після реєстрації шлюбу спільно із відповідачем не проживала.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа подала заяву, в якій просила розглянути дану справу за відсутності представника Бородянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Провівши заочний розгляд справи, вислухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом встановлення фактичного місця проживання (а.с. 12).

На даний час ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з

відповідачем по справі ОСОБА_3 , який був укладений 10 серпня 2016 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1907, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10).

В результаті фактично шлюбних відносин між ОСОБА_2

та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився їх спільний син ОСОБА_9 ,

актовий запис про народження якого був складений 15.07.2021 року Бородянським

відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської

області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за №281, але у графі відомості про батька вказано відповідача по справі ОСОБА_3 , хоча біологічним батьком цієї дитини являється ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказам; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подаються докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

У п. 5 Постанови визначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. І Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 525, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року справа № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030 св18.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачі надав суду всі можливі докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 дійсно є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом однією сім?єю без реєстрації шлюбу з 2018 року, що підтверджується актом депутата Бородянської селищної ради VIII скликання про встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_2 від 17.09.2021 року, витребуваної інформації із відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області від 13.10.2021 року. Відомості про батька були внесені до актового запису про народження дитини згідно з тим, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 10 серпня 2016 року.

Таким чином, позовні вимоги позивачів є цілком обґрунтованими, підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 122, 126, 127, 134 СК України, ст. ст. 200, 265, 268, 280 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Українка Малинського району Житомирської області, батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Київська область, Бучанський район, селище міського типу Бородянка.

Виключити з актового запису № 281 від 15.07.2021 року, складеного Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про народження ОСОБА_4 , відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести зміни до актового запису № 281, складеного 15 липня 2021 Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про народження ОСОБА_4 , де в графі відомості про батька вказати " ОСОБА_2 ", ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України. Змінити прізвище дитини з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ", по батькові з " ОСОБА_10 " на " ОСОБА_11 ".

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.