Справа № 288/2069/22
Провадження № 2/288/68/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань Плетенецької Т.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Ведіщевої А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖитомиргазЗбут», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» про захист прав споживача побутового газу, повернення помилково сплачених грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувсь до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖитомиргазЗбут» (далі Відповідач), треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» про захист прав споживача побутового газу, повернення помилково сплачених грошових коштів, в обґрунтування якого вказує, що 16.05.2022 помилково переплачено за споживання природного газу, а саме: відповідно до повідомлення про сплату за споживання газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 08.05.2022 за квітень 2022, через Ощадбанк позивач сплатив 1630,91 грн. Помилкова плата за 101,02 куб. метра газу при тарифі 7.99 грн за один куб. метр. Отже поверненню підлягає сума 807,14 грн.

Станом на 01.05.2022 за даними колл-центру ЖитомиргазЗбуту показання лічильника - 16389, але після перевірки та коригування показань лічильника Оператором газорозподільної системи «Житомиргаз» показання лічильника станом на 15.07.2022 значно менші - 16287,98 куб.метра.

З 1 травня 2022 року побутових споживачів ТОВ "Житомиргаз Збут" автоматично перевели на постачання до "постачальника останньої надії" (ПОН).

За рішенням Кабінету Міністрів України, функцію ПОН виконує ГПК "Нафтогаз України".

У червні 2022 року газопостачальна компанія «Нафтогаз» повідомила про те, що «ЖитомиргазЗбут» (попередній постачальник газу) з 01.05.2022 не буде забезпечувати газом, оскільки державою визначено як постачальник «останньої надії» ГК «Нафтогаз України».

Через це у травні 2022 року позивач автоматично став клієнтом ГК «Нафтогаз України».

При цьому вияснилось, що дієвого механізму щодо переводу коштів між компаніями не існує.

Тому в Попільні від «Житомиргаз Збуту», були працівники, які вирішували проблеми щодо повернення помилково переплачених коштів за побутовий газ станом на 01.05.2022.

Вивчивши оголошення на дверях офісу ( АДРЕСА_1 ), позивач зібрав повний пакет документів, що потрібно для повернення помилково переплачених коштів, зокрема: копію паспорту (1-6 сторінки), ідентифікаційного коду, квитанції про помилкову оплату, довідку з банку з реквізитами, де міститься ІВАN карткового рахунку НОМЕР_2 .

Але, працівник офісу повідомила про те, що факту переплати немає. Тому позивач звернувся до Попільнянського відділення «Житомиргаз» (вул. Каштанова, 102) з вимогою відкоригувати покази лічильника газу. Як наслідок, із Акту перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником від 15.07.2022 № 322655 видно, що реальний показник лічильника 16287,98; а позивачем помилково сплачено за 16389 куб. метрів.

У телефонному режимі позивач звернувся до колл-центру відповідача, але істотної різниці в показниках і там не зрозуміли.

Після такого непорозуміння позивач звернувся зі скаргою на Урядову «гарячу лінію».

Скаргу від 13.09.2022 № КО-14538718 надіслано до Житомирської облдержадміністрації, яка листом від 26.09.22 № К-1089 переслала скаргу до ТОВ «ЖитомиргазЗбут», звідки позивач мав отримати відповідь.

Відповіді відповідач не надав, повернення 807 гривень переплати не здійснив.

Тож у жовтні сталось так, що Нафтогазу позивач заборгував, а ЖитомиргазЗбуту переплатив, адже відповідач переплату не повернув, а Нафтогаз змусив платити повторно за новою вимогою.

Так, станом на 01.10.2022 показання лічильника 16302, але за вимогою Нафтогазу позивач змушений був 26.10.2022 сплатити повторно 25.22 гривень.

Наразі відсутній погоджений сторонами механізм автоматичного переведення коштів з особових рахунків споживачів у ТОВ «Житомиргаз Збут» на особові рахунки споживачів у ТОВ «ГК «Нафтогаз України», оскільки з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не досягнуто згоди з даного питання.

На підставі вищевикладеного, позивач просить ефективним способом, який не суперечить закону, захистити судом порушені відповідачем права споживача послуг та законні інтереси шляхом, зокрема: визнати його право вважати помилковою переплату до ТОВ «Житомиргаз Збут» 807,14 грн. за 101,02 кубічного метра побутового газу, якого в реальній дійсності він не використав; зобов`язати ТОВ «Житомиргаз Збут» повернути в ПриватБанк на його картковий рахунок НОМЕР_2 , помилково сплачені грошові кошти сумою 807 грн. за 101 кубічний метр газу, якого унеможливлено вважати спожитим до 01.05.22, відповідно до частини 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» вирішити судом питання відшкодування моральної (немайнової) шкоди одночасно із задоволенням вимог споживача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити.

Представник Відповідача - Слюсар О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення.

07 грудня 2022 року від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому не погодився з позовними вимогами Позивача. /а.с.18-22/

Представник третьої особи акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» - Ведіщева А.П. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. 23 січня 2023 року надала до суду письмові пояснення на позовну заяву. /а.с.72-74/

Представник третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи належним чином повідомлений.

01 лютого2023 року представник третьої особи Кулик О.І. надіслав на адресу суду письмові пояснення. /а.с.107-109/

Перевіривши матеріали справи, вислухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзиви, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до рахунку/повідомлення про сплату за спожитий газ ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» за квітень 2022 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , нараховано за квітень Тариф «ТВІЙ ГАЗ РІЧНИЙ» 204 м3х7,99 грн/м3-1629,96 гривень, до сплати -1630,91 гривня. /а.с. 3 а/

Також, відповідно до рахунку/повідомлення про плату за розподіл (доставку) природного газу, ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» за травень 2022 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , переплата станом на 01 травня 2022 року становить 627,44 гривень, плата за травень 102,20 м3х2,04 грн/м3 становить 208,50 гривень. Показання лічильника 01 квітня 2022 року- 16185 (Колл-центр), 01 травня 2022 року 16389 (Колл-центр). /а.с. 3 а/

Згідно квитанції №14 від 16 травня 2022 року, виданої АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Житомиргаз Збут» -1630,91 гривень по особовому рахунку № НОМЕР_1 . /а.с.3/

Як вбачається з Акту № 322655 перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» від 15 липня 2022 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 , показник лічильника 16287,98. /а.с.4/

Відповідно до розрахунку ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за спожитий газ за вересень 2022 року, по особовому рахунку № НОМЕР_1 , спожито 3,17 м3, тарифний план «Фіксований» - 7,95689 грн./м3, нараховано до сплати - 25,22 гривень. /а.с.5а/

Згідно квитанції №15 від 26 жовтня 2022 року, виданої АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - 25,22 гривень за газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 . /а.с.5/

Копією Листа Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної військової адміністрації № К-1089 від 26 вересня 2022 року, надано відповідь Позивачу за результатами його зверненням на «урядову гарячу лінію», та вказано, що правовідносини між обласною державною адміністрацією та ТОВ «ЖитомиргазЗбут» відбуваються виключно на засадах, передбачених ст. 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а саме невтручання в господарську діяльність суб`єктів господарювання. Звернення надіслано до ТОВ «ЖитомиргазЗбут», звідки отримає відповідь. /а.с.6/

Також судом досліджено надану копію листа АТ КБ «ПриватБанк» з реквізитами карткового рахунку у Приватбанку ОСОБА_1 - ІВАN НОМЕР_2 . /а.с.7/

Відповідно до статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень статей 6, 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункт 39 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», визначив наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Взаємовідносини постачальника із споживачем визначаються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року, та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП №2500 від 30 вересня 2015 року.

3 метою належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу в Україні, у Законі України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329-VIII передбачено загальні правила розподілу та постачання природного газу споживачам, який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 3 р. 1, п. 2 р. 3 «Правил постачання природного газу» затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 року за № 1382/27827 передбачено, що Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. При цьому Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500, що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відносини між споживачами та оператором газорозподільних систем регулюються укладеним між ними Типовим договором затвердженим постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 є споживачем, а ТОВ «ЖитомиргазЗбут» - постачальником.

Відповідно до п. 1.3 договору постачання, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору.

Фактом згоди позивача про приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, виходячи зі статусу публічного договору, є сплачені рахунки (квитанції) постачальника за поставлений природний газ.

Відповідно до п. 2.1 договору постачання, за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Пунктом 2.3. договору постачання передбачено, що відносини Сторін, що є предметом цього Договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2493. Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою КРЕКП від 30.09.2015 року № 2494.

Відповідно до п. 4.4. договору постачання, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Згідно п. 13 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися: на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Порядок розрахунків та планові величини середньомісячного споживання (якщо на них будуть здійснюватися розрахунки) визначаються в заяві-приєднанні якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатися за плановими величинами середньомісячного споживання, їх значення не можуть використовуватися постачальником при здійсненні балансування газотранспортної системи України. При цьому постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичним споживанням за даними Оператора ГРМ пеня не стягується.

Згідно вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 - дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Згідно п. 4 гл. 4 Розділу IX Кодексу ГРМ (у редакції на квітень 2018 року) побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу неоснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням цього Кодексу. Якщо ж за підсумками наступного місяця споживач своєчасно наддасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу

та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Позивач ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) щомісяця повідомляв оператору ГРМ покази побутового лічильника газу, що не було спростовано Відповідачем у справі.

Як вбачається з фінансового стану, детального аналізу по рахунку № НОМЕР_1 /а.с. 76-78/, станом на травень 2022 року показник лічильника 16389, після перевірки обліку природного газу з побутовим лічильником, показник лічильника станом на липень 2022 року - 16287,98.

Позивачем помилково 16 травня 2022 року переплачено 1630.91 гривень за показником 16389, тобто переплачено за 101.2 м? газу /з розрахунку 101.02 х 7.99=807.14 грн./

Станом на 01 травня 2022 року на особовому рахунку Позивача ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) переплата за газ складала 807 грн. 14 коп.

Згідно абзацу четвертого п. 24 розділу III Правил постачання природного газу у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

Таким чином, з метою повернення коштів переплати за спожитий природний газ споживач має право звернутись із відповідною письмовою заявою до постачальника природного газу (попереднього постачальника).

Варто відмітити, що згідно з положеннями Правил побутовий споживач має право, зокрема, на проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта.

При цьому, побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати.

Варто зазначити, що відповідно до інформації, викладеної у позові, позивач звертався із письмовим зверненням до попереднього постачальника природного газу щодо повернення переплати за послуги постачання природного газу, проте переплата повернена не була.

Таким чином, судом встановлено про те, що дійсно за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 01.07.2022 року утворилась переплата за обсяг спожитого газу за 101,02 м?, у зв`язку з чим виникла переплата за природний газ у розмірі 807 грн. Вищевказану переплату відповідачем не повернуто, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що на підтвердження позиції у справі, стороною Позивача були представлені до суду наявні докази.

Відповідно ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 року у справі № 917/549/20).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18 від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18 від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною третьою статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Фактичною підставою для застосування відповідальності на підставі статті 1167 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Як встановлено з позовної заяви, позивач просить вирішити питання відшкодування маральної (немайнової) шкоди одночасно із задоволенням вимог споживача.

При вирішенні даного судового спору суд вважає відсутніми підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки позивач не підтвердив належними й допустимими доказами заподіяння йому такої шкоди. Відтак в цій частині вимог позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Оскільки, при подачі цього позову позивач був звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволені, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів»; Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; Законом України «Про ринок природного газу»; Правилами постачання природного газу, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496;

Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494; Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; статтями 15, 16, 23, 525, 526, 610 ЦК України; статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 258, 259, 263 -265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖитомиргазЗбут», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» про захист прав споживача побутового газу, повернення помилково сплачених грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖитомиргазЗбут» (, 10002, місто Житомир, вулиця Фещенка Чопівського, 35) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , картковий рахунок НОМЕР_2 ) переплачені кошти за газ в сумі 807 (вісімсот сім) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖитомиргазЗбут» (, 10002, місто Житомир, вулиця Фещенка Чопівського, 35) на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко