Справа № 344/3090/23
Провадження № 2-о/344/147/23
І М Е Н Е М У К Р А Н И
24 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Кіндратишин Л.Р.,
за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,
розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бойчук Мирослав Йосипович, за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -
У провадженні суду перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Бойчук Мирослав Йосипович, за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.
В ході розгляду даної цивільної справи та ухваленні рішення, суд прийшов до висновку про необхідність винесення також і окремої ухвали щодо виявленого порушення вимог законодавства відділом ДРАЦС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з направлення такої для належного реагування відповідних органів.
Так, заява була обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території в м. Донецьк Донецької області помер чоловік заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З початку вторгнення рф в Україну місто Донецьк перебувало під шквалом ударів російської реактивної артилерії. Окупанти завдавали ударів по всіх районах міста, включно з об`єктами критичної та комунальної інфраструктури. Відповідно до лікарської довідки про причину смерті № 8748 від 03.11.2022 року причиною смерті ОСОБА_2 цироз печінки. Про факт смерті також свідчить свідоцтво про смерть від 05.11.2022 року (актовий запис № 1483), виданого днр. При зверненні із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про встановлення факту смерті отримано відмову у зв`язку із тим, що документ підтверджуючий факт смерті, виданий на території, де орган державної влади України тимчасово не здійснює свої повноваження. У зв`язку з цим, виникла необхідність звернення до суду. Представник заявника вказав, що здійснити державну реєстрацію смерті не вбачається за можливе, оскільки орган ДРАЦСУ відмовляє в реєстрації факту смерті, вказуючи на невідповідність Свідоцтва про смерть.
Згідно з пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Питання можливості чи неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті саме на території, яка на даний час окупована рф, за документами виданими незаконними органами (Лікарське свідоцтво про смерть чи Свідоцтво про смерть особи), врегульовано спеціальним законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, який зокрема визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії російської федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму та особливо додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина.
Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Разом з тим, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зазначає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Отже, Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 05.11.2022 Ленінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції днр, оригінал якого адвокат заявника надав до матеріалів справи та яке пред`являлось до відділу ДРАЦС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, складене на підставі лікарської довідки про причину смерті № 8748 від 03.11.2022, що в свою чергу республіканським бюро судово-медичних експертиз міністерства охорони здоров`я днр, не є за нормою ст.9 вказаного вище закону недійсним, а тому повинні бути прийняті відділом ДРАЦС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції разом із заявою про державну реєстрацію відповідного акту смерті фізичної особи, як такі, що створюють відповідні правові наслідки для заявника. Матеріали справи підтверджують, що відмова, з посиланням на норми ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у здійсненні реєстрації смерті ОСОБА_2 в зв`язку з видачею Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 05.11.2022 Ленінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки, суперечить вимогам ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зміни до якої за Законом № 2217-IX набрали чинність 07.05.2022, і саме з дати набрання чинності відділи ДРАЦСу повинні здійснювати реєстрацію смерті на підставі наявних у заявника документів, а в даній цивільній справі оригіналу Свідоцтва про смерть.
Згідно з п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час за нормами ст. 317 ЦПК, тільки у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а не при безпідставному небажанні у проведенні державної реєстрації з врахуванням вимог ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 9, 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Така безпідставна відмова та рекомендація звернення заявника виключно в судовому порядку за захистом права, спричиняє необхідність родичам померлої особи додатково витрачати час на звернення до суду та пошуку адвоката для оформлення відповідних процесуальних документів, та як наслідок доводити саме в судовому порядку дійсність такого свідоцтва про смерть, який входить в перелік законодавчого винятку його дійсності.
При цьому, що відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно зазначених Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.
Відділ ДРАЦС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив 22.02.2023 за №383/25.17.5.5-02/831 представнику заявника у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , посилаючись на ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та невідповідність Свідоцтва про смерть формі визначеній МОЗ України згідно наказу №545.
Однак, норми Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» не можуть застосовуватись органами ДРАЦСу без одночасного врахування вимог ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що перешкоджає заявникам своєчасний захист для проведення у встановленому порядку державної реєстрації смерті близьких чи рідних їм людей, створює формальний підхід державних органів до громадян у воєнний час та ігнорування ними законодавчого врегулювання захисту прав людини.
Заявник позбавлена була можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту смерті чоловіка, оскільки документи на підтвердження цих обставин - Свідоцтва про смерть, хоча й видано окупаційним органом, а населений пункт, де проживав померлий є тимчасово окупованою територією, не прийняті безпідставно органом ДРАЦСу, що унеможливило заявнику встановити факт смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку Донецької області.
Відповідно до ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.
Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
На підставі наведеного, для унеможливлення повторення подібних випадків надалі щодо невідповідних нормі закону дій відділу ДРАЦС у м.Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відмови провести державну реєстрацію смерті особи на тимчасово окупованій території за нормами вищевказаного закону, з метою усунення причин та умов, що їм сприяли, суд реагує на зазначені порушення процесуальним засобом впливу окремою ухвалою суду, яку необхідно довести до відома керівнику Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язати надати суду протягом одного місяця інформацію щодо належного реагування та проведення необхідного роз`яснення відповідним органам ДРАЦСу.
У разі залишення даної ухвали без належного реагування, така буде направлена до відповідних органів для відповідного подальшого реагування виявленого порушення щодо недотримання норм законів органами ДРАЦСу.
Також, залишення окремої ухвали суду без розгляду або невжиття заходів, спрямованих на усунення недоліків, зазначених в ухвалі тягне за собою адміністративну відповідальність згідно ст. 185-6 КУпАП.
Керуючись ст. 260-262 ЦПК України, суд, -
Довести до відома керівнику Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для належного реагування та проведення необхідного роз`яснення відповідним органам ДРАЦСу та керівнику Західного міжрегіонального управління юстиції для належного контролю.
Про прийняті заходи та їх результати повідомити Івано-Франківський міський суд у місячний термін з дня отримання окремої ухвали.
Залишення окремої ухвали суду без розгляду або невжиття заходів, спрямованих на усунення недоліків, зазначених в ухвалі тягне за собою адміністративну відповідальність згідно ст. 185-6 КУпАП.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, особами інтересів яких вона стосується, через Івано-Франківський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 24.02.2023 .

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.