Справа № 181/251/23
Провадження №2/181/86/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

"02" березня 2023 р. смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Філь О.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

В окремій заяві позивач просив забезпечити позов, зупинивши стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа по справі № 181/68/16-ц, виданого 06 квітня 2016 року Межівським районним судом Дніпропетровської області на підставі заочного рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року, до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що заочним рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 01 лютого 2016 року, в особі матері ОСОБА_2 . 06 квітня на підставі зазначеного рішення суду було виписано виконавчий лист.

Постановою Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про відкриття виконавчого провадження від 15 квітня 2016 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/181/65/16 від 06.04.2016 року.

З березня 2020 року діти стали проживати з позивачем постійно, проти чого відповідач не заперечувала. З лютого по березень 2020 року йому нарахована заборгованість у сумі 61 708,70 грн. З березня 2020 року по теперішній час діти проживають з ним, за цей час йому нарахована заборгованість у сумі 54 303,40 грн. З липня 2022 року з нього на користь відповідача утримувались аліменти у сумі 34 373,36 грн.

На теперішній час з позивача на користь відповідача стягуються аліменти, але ці гроші не витрачаються на користь дітей.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що необхідно зупинити стягнення з нього на користь відповідача аліменти на утримання дітей до розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст. 149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в третіх осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Крім того, в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали, суд розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчення матеріалів справи дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд враховує, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову, обсяг позовних вимог відповідає виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з наведеного, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260, 353-354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІНН НОМЕР_1 ) аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа по справі № 181/68/16-ц, виданого 06 квітня 2016 року Межівським районним судом Дніпропетровської області на підставі заочного рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року, до розгляду справи по суті.

Копію ухвали невідкладно направити Амур-Нижньодніпровському відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для відома та виконання, позивачу, відповідачу для відома.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. Є. Філь