Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 Справа №607/1250/23

місто Тернопіль Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 вересня 1993 року між сторонами Раковецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області був зареєстрований шлюб. 29 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області було зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами, про що в книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 320 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 29 травня 2008 року. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05 березня 2019 року було видано судовий наказ № 607/3228/19 про стягнення аліментів з відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_2 сину виповнилось вісімнадцять років. Він проживає та зареєстрований разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_3 продовжує навчання та є студентом IV курсу структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», при цьому навчання здійснюється на платній основі.

З огляду на вказане позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом до припинення навчання ОСОБА_3 , але не більше, ніж до досягнення ним 23 років; судові витрати стягнути з відповідача.

23 січня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, оскільки в день судового засідання перебуватиме на роботі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Згідно ч. 4 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 29 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 06 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2019 року у справі № 607/3238/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки № 09/22274 від 13 січня 2023 року ОСОБА_3 дійсно є студентом четвертого курсу групи КІ405п, денної форми здобуття освіти за спеціальністю 123 Комп`ютерна інженерія, відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» (ЗФПО), відділення інформаційних технологій, менеджменту, туризму та підготовки іноземних громадян. Навчається за кошти фізичної особи. Стипендії не отримує. Термін навчання до 30 червня 2023 року.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Змістом ст. 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є повнолітнім, однак не досягнув віку 23ох років, продовжує навчання на четвертому курсі денної форми навчання відділення інформаційних технологій, менеджменту, туризму та підготовки іноземних громадян за спеціальністю 123 Комп`ютерна інженерія у відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя», закінчує навчання 30 червня 2023 року і доказів отримання ним доходу суду не подано. Останній проживає з ОСОБА_1 , яка забезпечує його всім необхідним. Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина, який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу у частці від його заробітку доходу у розмірі у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не більше, ніж досягнення дитиною 23 років.

Відтак, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 20 січня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» (ЗФПО), відділення інформаційних технологій, менеджменту, туризму та підготовки іноземних громадян, а саме до 30 червня 2023 року, але не більше, ніж до досягнення ним 23хрічного віку

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 280-283, 352355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 20 січня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» (ЗФПО), відділення інформаційних технологій, менеджменту, туризму та підготовки іноземних громадян, а саме до 30 червня 2023 року, але не більше, ніж до досягнення ним 23хрічного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 02 березня 2023 року.

Головуючий суддя О.Герчаківська