ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6528/20 Номер провадження 22-ц/814/1901/23Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08 липня 2022 року (час ухвалення судового рішення з 11:37:49 до 12:06:45 та дата виготовлення повного тексту судового рішення - 13 липня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої неякісною послугою в сумі 50 000 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 50 000 грн у відшкодування моральної шкоди. Вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову вказувала, що в квітні 2019 року вона разом із донькою звернулась до салону лазерної косметології «Лілу». Під час проведення процедури пілінгу її донька відчула печіння на обличчі, у неї почалась сльозотеча, утруднення дихання, запаморочення, про що ОСОБА_5 повідомила відповідача. Однак, відповідач, ігноруючи скарги дитини на різке погіршення самопочуття, наполягала на продовженні процедури та не змила розчин для пілінгу. У доньки з`явились ознаки анафілактичного шоку. Було викликано швидку медичну допомогу і доньку госпіталізовано. Внаслідок проведення процедури Єлизавета проходила лікування з діагнозом «Гостра алергічна реакція місцевого типу, набряк Квінке». Також, після проведення додаткового огляду було діагностовано хімічні опіки обличчя 1-2 ступеня. Внаслідок проведення процедури неповнолітній ОСОБА_5 було завдано моральну шкоду, розмір якої відповідно до висновку експерта становить 50 000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08 липня 2022 року позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в особі неповнолітньої ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 25 038 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 421,07 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд залишив поза увагою, те, що у картці виїзду швидкої медичної допомоги зазначено, що стан пацієнта задовільний, свідомість ясна, поведінка спокійна, периферичні набряки відсутні, дихання глибоке та вільне, неврологічний статус зіниці - норма, мова збережена, ковтання вільне, обличчя симетричне, тонус м`язів норма.

ОСОБА_2 знала про наслідки проведення даної процедури, однак сама дозволила проводити її на дитині, а в подальшому відмовилась від завершення косметологічної процедури і не надала можливості закінчити реалістичні процедури, які стабілізували стан шкіри дитини, не було би сильного опіку у дитини.

Позивачем в якості доказу надано витяг з ЄРДР про звернення позивача з заявою до Кременчуцького ВП, однак вона не поставила суд до відома, що кримінальна справа закрита за відсутності підстав для проведення кримінального провадження.

Судом було помилково прийнято як доказ висновок психологічного дослідження №17 наданого ФОП ОСОБА_6 та висновок експертного дослідження №4 від 26.09.2019, наданого Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, оскільки вказані висновки було зроблені тільки зі слів особи, яка звернулась, і не було досліджено жодного медичного документа.

Звертала увагу суду, що позивач просить відшкодувати шкоду за неякісні медичні послуги, але питання якості надання послуги вже було предметом розгляду у справі № 440/4973/19 і рішенням суду у цій справі встановлені факти, які свідчать про відсутність вини відповідача у наданні неякісних послуг.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та громадських формувань ОСОБА_1 з 29.10.2003 зареєстрована як фізична особа-підприємець. Основним видом діяльності є 96.02 Надання послуг перукарнями та салонами краси (а.с.29).

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 45 від 10.01.2018 ОСОБА_1 видано ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики за спеціальністю: хірургія (а.с.28).

Сторонами не заперечувалось те, що 25.04.2019 неповнолітній Єлизаветі в салоні лазерної косметології «Лілу» фоп ОСОБА_1 проводила процедуру пілінгу.

Згідно із виписки КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» ОСОБА_3 в період з 25.04.2019 по 02.05.2019 перебувала у стаціонарі з діагнозом «Гостра алергічна реакція місцевого типу; набряк Квінке» (а.с.6).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста ОСОБА_7 від 29.04.2019 Є. Поліщук встановлено діагноз Хімічний опік 1-2 ст.(а.с.8).

06.06.2019 фоп ОСОБА_1 отримала претензію споживача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вказана обставина підтверджена копією претензії від 31.05.2019, копією квитанції відділення поштового зв`язку від 03.06.2019 та копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.9-12).

Як вбачається з копії відповіді на претензію від 18.06.2019, фоп ОСОБА_1 відмовила у задоволенні претензії ОСОБА_2 (а.с.13).

Як вбачається з висновку експертного дослідження від 26.09.2019 №4:

1. Ситуація завдання фізичних ушкоджень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , косметологом ОСОБА_1 25.04.2019, вплинули на особистість ОСОБА_3 як психотравмуючий фактор. Характер психотравмуючого впливу полягає у переживанні внтенсивного страху збереження здоров`я, порушення нормальних умов життя, появі перешкод до задоволення провідних потреб, у фізичних стражданнях та соціально-психологічних перешкодах у значимих сферах життя. Внаслідок ушкодження шкіри обличчя косметичними засобами у ОСОБА_3 порушено оптимальні умови та процес психічного розвитку підекспетрної.

2. Спричинені ОСОБА_3 моральні страждання внаслідок дій ОСОБА_1 25.04.2019, що призвели до ушкодження шкіри обличчя підекспертної, з огляду на їх інтенсивінсть, стійкість та тривалість негативного впливу, призвели до тимчасового порушення соціального функціонування особистості ( лікування, вимушений пропуск школи на один тиждень, пропуск предметів, що проводяться на відкритій місцевості, вимушеність ходити певний час у кепці та користуватись великою кількістю сонцезахисного крему, додаткові фінансові витрати сім`ї) та переживання суттєвих моральних страждань.

3. Ступінь, характер та глибина наявних у ОСОБА_3 моральних страждань є психологічною підставою для вирішення питання про заподіяння їй моральної шкоди. За умов визнання судом заподіяння підекспертній ОСОБА_3 моральної шкоди, орієнтовний розмір її грошової компенсації в разі встановлення правової кваліфікації дій заподіювача шкоди, буде становити один із запропонованих варіантів: або 3 мінімальних заробітних плат( або у грошовому еквіваленті, на момент складання даного висновку експертного дослідження 2519,00 грн.; або 6 мінімальних заробітних плат (або у грошовому еквіваленті, на момент складання даного висновку експертного дослідження, 25 038,00 грн.); або 9 мінімальних заробітних плат (або у грошовому еквіваленті, на момент складання даного висновку експертного дослідження 37557,00 грн.); або 12 мінімальних заробітних плат (або у грошовому еквіваленті, на момент складання даного висновку експертного дослідження 50 076,00 грн.).

Рішення щодо визначення розміру компенсації завданих моральних страждань, є прерогативою суду.(а.с.19-25)

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було доведено факт протиправної бездіяльності відповідача, факт спричинення шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданою неповнолітній Єлизаветі шкодою, а відповідачем не було спростовано наявність своєї вини, хоча обов`язок щодо спростування вини покладається на відповідача.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував висновок експертного дослідження №4 від 26.09.2019 та вважав, що необхідним, достатнім та пропорційним є стягнення моральної шкоди в розмірі 6 мінімальних заробітних плат станом на момент складання висновку експерта, що становить 25 038 грн.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно ч.1 та 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно ч.4 та 5 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням наведених вимог процесуального закону.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За загальним правилом кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81, ст.77-80 ЦПК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, у тому числі моральної, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року (справа № 344/3764/21) викладений такий правовий висновок щодо особливостей доказування у справах про заподіяння шкоди, завданої неякісними медичними послугами.

«Касаційний суд звертає увагу на специфіку тягаря доказування у справах щодо надання медичних послуг. Мають пред`являтися пропорційні вимоги до ступеня деталізації обставин справи, які надаються пацієнтами. Від пацієнтів не можна очікувати та вимагати точного володіння медичними знаннями. Вони не мають точного розуміння процесів лікування та необхідної кваліфікації для аналізу та надання обставин справи, що становлять предмет спору. З метою належної участі в цивільному процесі сторона не повинна мати професійні медичні знання. У зв`язку з цим сторона процесу, яка є пацієнтом, має право обмежитися доповіддю, що дасть змогу припустити про порушення зі сторони обслуговуючого персоналу в силу наслідків, що настали для пацієнта. Тому, з урахуванням принципу розумності, пацієнту, який звернувся до суду за захистом порушених прав, що полягають у завданні шкоди здоров`ю, слід тільки вказати на порушення, а далі тягар доказування покладається на медичну установу чи на лікаря. При цьому вказане не призводить до порушення принципу диспозитивності судового процесу, а навпаки слугує для забезпечення процесуальної рівності сторін.»

У справі, що переглядається, учасниками не заперечується факт надання медичних послуг неповнолітній дитині, як і не заперечується факт погіршення стану здоров`я (самопочуття) дитини під час проведення процедури пілінгу, у зв`язку з чим була викликана швидка допомога.

У підтвердження наслідків, що настали для дитини внаслідок проведення процедури пілінгу ОСОБА_2 подала до суду виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого), карту виїзду швидкої медичної допомоги, консультативне заключення спеціаліста та висновок експертного дослідження від 26.09.2019 №4.

Заперечуючи проти позову, відповідач лише поставила під сумнів подані позивачем письмові докази щодо стану здоров`я дитини без подання належних, допустимих і достатніх доказів, які б спростовували зазначені факти, і посилалася на рішення судів у справі №440/4973/19.

Рішення судів у справі №440/4973/19 відповідно до ст.82 ЦПК України не може бути преюдиційним у межах розгляду цієї справи, так як у зазначеній справі предметом спору була законність постанови ГУ Держспоживслужби в Полтавській області №7 від 26 листопада 2019 року, якою накладено стягнення на фоп ОСОБА_1 за скаргою ОСОБА_2 .

У межах розгляду справи №440/4973/19 суд задовольнив позов фоп ОСОБА_1 з тих підстав, що ГУ Держспоживслужби в Полтавській області не з`ясував питання наявності недоліків у наданій фоп ОСОБА_1 послузі, не встановив факт наявності причинно-наслідкового зв`язку між наданою послугою та виявленою шкодою здоров`ю ОСОБА_8 , проте правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч.7 ст.82 ЦПК України).

На переконання апеляційного суду відповідач не спростувала у належний спосіб презумпцію вини у настанні негативних наслідків для здоров`я дитини внаслідок проведеної процедури пілінгу.

Доводи апеляційної скарги, враховуючи предмет спору і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Отже, в апеляційній скарзі відсутні посилання на істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 01 березня 2023 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов