Справа № 946/5193/22
Провадження № 2/946/1186/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Пащенко Т.П.,
за участю: секретаря судового засідання - Топтигіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет позову - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет позову - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, та визначити визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. З початку 2022 року та на даний час сторони проживають окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Подальше життя і збереження шлюбу неможливе. Майнових спорів між сторонами немає. Позивач вважає, що надання строку на примирення не змінить стан шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються доволі довго, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить відносини між подружжям. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Між сторонами було досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання неповнолітньої доньки після розірвання шлюбу, а також, участі у забезпеченні умов життя дитини таким чином: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживатиме з батьком ОСОБА_1 за адресою позивача, а саме, АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 з початку лютого проживає з батьком ОСОБА_1 та з 06.06.2022 року переїхала з батьком до м.Ізмаїл.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Пиреу Є.П. надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставінаявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, надав висновок про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) перебувають у шлюбі з 20.12.2003 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №168, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 20.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області (а.с.10-11).
Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження (повторним) серії НОМЕР_2 , виданим 27.05.2017 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.5).
Батько дитини ОСОБА_1 офіційно працевлаштований на посаді майстра виробничого навчання в Національному авіаційному університеті, відокремлений структурний підрозділ Слов`янський коледж, що підтверджено трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 23.11.2004 року (а.с.32).
Як вбачається з консультативного висновку спеціаліста КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ» від 08.12.2022 року ОСОБА_1 за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (а.с.33).
Відповідно до довідки від 07.12.2022 року №187 ОСОБА_4 навчається в 7-Б класі Ізмаїльської гімназії №9 з початковою школою Ізмаїльського району Одеської області (а.с.34).
Згідно заяви від 23.05.2022 року, посвідченої нотаріусом Москалу О., Республіка Молдова, м.Единец, вул. Індепенденцей, 102, ОСОБА_3 , громадянка Республіки Молдова, з постійним місцем проживанням в Україні за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , заміжня за громадянином України ОСОБА_1 , заявляє під власну відповідальність, що згодна на розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та нею. Також повідомляє, що не має можливості бути присутньою на судовому засіданні, оскільки перебуває за межами України. Просить суд врахувати її згоду на розірвання шлюбу та розглянути справу у її відсутність.
Також, згідно заяви від 24.05.2022 року, посвідченої нотаріусом Москалу О., Республіка Молдова, м.Единец, вул. Індепенденцей, 102, ОСОБА_3 , громадянка Республіки Молдова, з постійним місцем проживанням в Україні за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , просить суд при вирішення питання про визначення місця проживання та утримання її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_4 , яка є її спільною донькою з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 та залишити доньку на утриманні її батька ОСОБА_1 .
Статтею 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно ч. ч. 1,2 ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Згідно ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.
Відповідно до cт.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до ст. 141 ч.2 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 27 лютого 1991 року визначено неможливість розлучення дитини з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.
Пунктами 4,5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
За таких обставин, враховуючи, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також те, що відповідачка позов визнала, суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити, розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 20.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 168 та визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 224 - 227, 280-289 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд,-
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 20 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 168 - розірвати.
Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 30 липня 1997 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, РНКОПП - НОМЕР_9 .
Копію рішення, після набрання ним законної сили, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб, направити до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.П.Пащенко