08.03.2023 Справа № 756/7706/22
Номер справи 756/7706/22
Номер провадження 2/756/1158/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Цимбала В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв Володимир Адольфович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвеєва В.А. від 20 травня 2014 року, реєстровий № 1193 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову вказує, що 13 вересня 2006 року між нею, ОСОБА_4 та ЗАТ «ТАС -ІНВЕСТБАНК» укладено Кредитний договір № 681-Ф, за умовами якого банком надано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 349000,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_3 та ЗАТ «ТАС -ІНВЕСТБАНК» укладено Іпотечний договір № 681-Ф/ІП-1 від 13 вересня 2006 року.

Рішенням апеляційного суду від 28 квітня 2011 року у справі № 22-5641 частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Для погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на передане в іпотеку майно з наданням ПАТ «Сведбанк» права продажу від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу на належу на праві власності ОСОБА_3 п`яти кімнатну квартиру АДРЕСА_1 за початковою ціною, яка визначена в договорі іпотеки в сумі 508 209,59 доларів США. Рішення до виконання не подавалося.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. 20 травня 2014 року вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 . Зазначене майно на підставі Іпотечного договору № 681-Ф/ІП-1 передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по кредитному договору № 681-Ф від 13 вересня 2006 року.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В. 09 листопада 2020 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63556120 за виконавчим написом № 1193, виданим 20 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що про вчинення виконавчого напису не було відомо, дізналися під час розгляду справи 756/12733/21.

Вважає, що вчинений виконавчий напис з порушенням вимог законодавства, а тому не підлягає виконанню. Зокрема, заборгованість не є безспірною, питання стягнення заборгованості вирішувалося в судовому порядку, сплив строку позовної давності для стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій; недопустимість подвійного стягнення. Просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рух справи

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2022 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого розгляду на 11 жовтня 2022 року. Одночасно витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвеєва В.А. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи за виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 1193 від 20 травня 2014 року.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання від 30 січня 2023 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено справу до судового розгляду на 02 березня 2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні посилалась на порушення вимог законодавства при прийнятті оскаржуваного виконавчого напису, як правову підставу для задоволення позову. Окрім того, зазначила, що на розгляді в суді перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи» про скасування акту про реалізацію майна та поновлення відомостей про право власності. Саме під час розгляду цієї справи та витребування матеріалів у нотаріуса дізналися про виконавчий напис нотаріуса. Вважає, що оскарження виконавчого напису нотаріуса матиме преюдиційне значення при розгляді справи 756/12733/21.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, який є неефективним, тому що не відновить становище позивача. На даний час виконавчий напис вже виконано, він реалізував свою дію, право власності в порядку його виконання на іпотечне майно зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи». Характер спірних правовідносин полягає у реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. За адресою зареєстрованого місця здійснення нотаріальної діяльності поштову кореспонденцію не отримує.

На переконання суду подальше відкладення розгляду справи не сприятиме своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи по суті та дотримання судом розумних строків розгляду справи, порушуватиме права інших учасників справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини між сторонами.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 13 вересня 2006 року між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 681-Ф, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію, що відновлюється, відповідно до якої надає позичальнику кредит у доларах США на умовах передбачених, договором, а позичальник зобов`язався одержати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у графіку встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (Додаток № 1 до договору), сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Загальний ліміт заборгованості за кредитною лінією: 349 000,00 доларів США, що зменшується згідно з Додатком № 1 до договору. Строк дії кредитної лінії: з 13 вересня 2006 року по 12 вересня 2011 року включно. Процентна ставка за користування коштами кредиту становить 15 % річних (а.с. 25-30).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_3 та ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» 13 вересня 2006 року укладено Іпотечний договір № 681-Ф/ІП-1, за умовами якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки на забезпечення зобов`язань позичальника, що випливають з Кредитного договору № 681-Ф від 13 вересня 2006 року. Предмет іпотеки: п`ятикімнатна квартира АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 19-24).

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 28 квітня 2011 року частково задоволено позовні вимоги у справі за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, для погашення заборгованості по кредитному договору, яка утворилася у ОСОБА_3 перед ПАТ «Сведбанк» станом на 07 вересня 2009 року становить суму 473 531,22 долари США, звернуто стягнення на передане в іпотеку майно з наданням ПАТ «Сведбанк» права його продажу від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі - продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»: на належну на праві власності ОСОБА_3 п`яти кімнатну квартиру АДРЕСА_1 за початковою ціною, яка визначена в договорі іпотеки в сумі 508209,59 долари США, що в гривневому еквіваленті становить 2566458, 45 грн (а.с. 34-38).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. 20 травня 2014 року вчинено виконавчий напис, звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 . Зазначене майно на підставі Іпотечного договору № 681-Ф/ІП-1 передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по кредитному договору № 681-Ф від 13 вересня 2006 року. За вимогами ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за період з 28 листопада 2012 року по 01 квітня 2014 року заборгованість за кредитом 4663194,40 грн, заборгованість за відсотками-3899355,68 грн та суми плати за виконавчий напис 16556,00 грн (а.с. 7-8).

Як видно з постанови, 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та факторинговою компанією «Вектор Плюс» був укладений договір факторингу №15 та договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами.

Також 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, за умовами якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту, в тому числі, і за кредитним договором укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів (а.с.12).

28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечним договором, в тому числі й за іпотечним договором № 681-Ф/1П-1 від 13 вересня 2006 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В. 09 листопада 2020 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63556120 за виконавчим написом № 1193, виданим 20 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 серпня 2021 року судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В. 26 травня 2021 року право власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 16-18).

В судовому засіданні сторонами визнано факт, що перехід права власності на предмет іпотеки до ТОВ «Кредитні ініціативи» відбувся в межах виконавчого провадження 63556120.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 31 серпня 2021 року (справа 756/12733/21) відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівні, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлії Володимирівні, про визнання протиправними дій, скасування акта про реалізацію майна та поновлення відомостей про право власності.

Мотиви, з яких виходив суд та застосовані норми права

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваного напису нотаріуса) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, хоча сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про безспірність заборгованості боржника, а тому боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_3 просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А., посилаючись на те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, також відсутність безспірність вимоги, через незгоду із розміром суми заборгованості визначеної судовим рішенням, що також свідчить про порушення нотаріусом вимог частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

З огляду на те, що оскаржуваний виконавчий напис 09 листопада 2020 року був пред`явлений до примусового виконання, а на даний час вказане виконавче провадження є завершеним, предмет іпотеки передано стягувачу, приватним нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію 26 травня 2021 року право власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Суд звертає увагу, що позивачем ОСОБА_3 у 2021 році порушено перед судом питання щодо правомірності переходу до ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на предмет іпотеки та здійснення державної реєстрації. Справа перебуває на розгляді в Оболонському районному суді м.Києва № 756/12733/21.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Верховний Суд вже висловлювався, що під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Щодо ефективного способу захисту також висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21).

Отже, визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвеєва В.А. від 20 травня 2014 року, таким, що не підлягає виконанню, не зможе забезпечити поновлення порушених прав позивача.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з оскарження виконавчого напису нотаріуса, з метою встановлення преюдиційного судового рішення, для подальшого використання у цивільній справі № 756/12733/21 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В., про визнання протиправними дій, скасування акту про реалізацію майна та поновлення відомостей про право власності.

Ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Суд вважає, що в даному випадку, оскарження виконавчого напису нотаріуса не є ефективним способом захисту, оскільки не призведе до відновлення порушеного права ОСОБА_3 .

Саме під час розгляду цивільної справи № 756/12733/21 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кісельової В.В, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В., про визнання протиправними дій, скасування акту про реалізацію майна та поновлення відомостей про право власності, предметом доказування є правомірність набуття відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» право власності на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, що входить в коло доказування при розгляді зазначеної справи. Розгляд якої зупинено до вирішення спору в даній справі.

Не допускається звернення до суду з позовом з метою використання судового рішення в іншій справі задля звільнення від доказування.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає, оскільки не є ефективним способом захисту, не призведе до відновлення порушеного права позивача, й спрямований на звільнення від доказування й отримання преюдиційного рішення з метою використання при розгляді іншої справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст.141 ЦПК України. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, які підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133,141, 209-211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв Володимир Адольфович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 березня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик