Справа № 476/86/23
Провадження № 2-др/476/2/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2023 року с.м.т. Єланець
Єланецький районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого-судді Чернякової Н.В.
за участю секретаря Козаченко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідачки Вуїв О.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
01.02.2023 року до суду надійшла заява представника відповідачки Вуїв О.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
Свою заяву мотивує тим, що ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.01.2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишено без розгляду. Під час розгляду вищевказаної справи відповідачкою понесені судові витрати у сумі 4100 грн., а тому представник відповідачки просила суд вирішити питання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 вказаної суми судових витрат.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Із матеріалів справи слідує, що ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.01.2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишено без розгляду.
01.02.2023 року до суду надійшла заява представника відповідачки Вуїв О.В. про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі, в якій просила суд стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 4100 грн.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Положення цивільного процесуального кодексу України вказують, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
На підтвердження розміру понесених судових витрат представником відповідачки надано договір про надання правової допомоги укладений між відповідачкою ОСОБА_3 та адвокатом Вуїв О.В. від 14.11.2022 року, розрахунок вартості наданої правової допомоги станом на 23.01.2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордера від 23.01.2023 року у розмірі 4100 грн.
Із наданого представником відповідачки розрахунку вартості правничої допомоги станом на 23.01.2023 року слідує, що розмір витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом цивільної справи № 476/447/22 складає 4100 грн.
Таким чином, суд вважає, що відповідачкою та її представником документально доведено понесені витрати на правову допомогу, які належить стягнути з позивача. Будь-яких доказів на підтвердження неспівмірності витрат відповідачки на правничу допомогу позивачем суду не надано.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 142, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідачки Вуїв О.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 476/447/22 задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 4100 (чотири тисячі сто) грн.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Чернякова