ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1171/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Соловйова І.М.,

за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П.,

розглянувши в смт Петриківка в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТОНОВИВ:

20.10.2022 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

У своїй заяві позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина, який на даний час є студентом 2-го курсу факультету інформаційних технологій Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» денної форми навчання. Позивачка за рішенням суду отримувала від відповідача аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Зараз син продовжує навчання, проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з цим просить суд:

- стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі частини від його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином двадцяти трьох років або до припинення навчання починаючи з дати звернення з даним позовом.

Ухвалою суду від 28.12.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 28.12.2022, яка 12.01.2023 повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 10.01.2023.

06.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач на теперішній час сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем, можливості не має, оскільки має нестабільний заробіток, крім того, на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина. Відповідач вважає, що обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей є рівною мірою, як матері так і батька. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що позов може бути задоволений лише частково, у частині розміру стягнутих аліментів - 1/8 частини від усіх видів його заробітку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 29.07.2004 виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області батьками ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 16/56-137 від 05.09.2022 наданої відділом кадрів Національного технічного Університету «Дніпровська політехніка», ОСОБА_3 навчається на 2-му курсі даного закладу на курсі інформаційних технологій, форма навчання денне відділення на умовах договору, стипендія не нараховується. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025.

Відповідно до довідки наданої Петриківською селищною радою від 25.08.2022 № 763 ОСОБА_3 проживає спільно з матір`ю (позивач).

За рішенням суду від 22.06.2006 відповідач сплачував на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досягнув повноліття та виплата аліментів припинилась.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги. Як зазначила позивач, вона неспроможна самостійно утримувати сина.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Таким чином, батько ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається за денною формою навчання, через що потребує матеріальної допомоги на період навчання, котру мати в достатньому розмірі надати не може.

Оскільки відповідач є працездатним, має дохід, хоча й мінливий, останнім у відзиві зазначено про можливість надання такої допомоги (як факт, а не у визначеному позивачем розмірі), суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання.

Також суд враховує, що у відповідача є інша малолітня дитина, хоча матеріали справи не містять даних, що вона проживає разом з ним та перебуває на його утриманні.

На підставі викладеного, враховуючи сукупність юридичних факторів, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, тобто з відповідача слід стягувати, щомісячно, аліменти на дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Оскільки розмір аліментів визначених безпосередньо сторонами, з боку позивача є завищеним, а з боку відповідача - заниженим; та недостатньо обгрунтованими.

Відповідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В даній справі позов пред`явлено 20.10.2022, тобто з цієї дати починається стягнення аліментів на дитину.

Щодо розподілу судових витрат.

При поданні позову позивачем судовий збір не сплачувався, оскільки остання звільнена від його сплати.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи ціну позову, частку задоволених вимог та суму, яку необхідно було б сплатити за подання позову у 2022 році (мінімальний судовий збір відповідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), суд вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат по сплаті судового збору стягнувши з відповідача мінімальну суму судового збору на користь держави.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів понесення витрат на правничу допомогу, відповідної заяви про надання доказів суду не надано, розподіл витрат на правничу допомогу не здійснюється.

Інших витрат сторонами не заявлялися.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання починаючи з 20.10.2022 до закінчення його навчання у вищому учбовому закладі чи до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку, в залежності, яка з цих обставин настане першою.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 Цивільно процесуального кодексу України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір по справі в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 02.03.2023.

Суддя І. М. Соловйов