Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3693/21
Провадження № 2/209/111/23
РІШЕННЯ

іменем України

"02" березня 2023 р. м.Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для реєстрації її у вказаній квартирі та внесення відповідних змін до особового рахунку.

В обґрунтування позову вказано, що вона, ОСОБА_1 , з лютого 2014 року та по теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира не приватизована. Квартиру по ордеру отримала її донька ОСОБА_2 , на себе та свого сина ОСОБА_3 . Її донька та внук були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 . В лютому 2014 року вона, як член сім`ї, вселилася за згодою внука ОСОБА_3 в дану квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 її донька ОСОБА_2 померла. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її внук ОСОБА_3 . Вона повністю сплачувала та сплачує за комунальні послуги, які нараховуються по даній квартирі. Те, що вона мешкає в даній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з лютого 2014 року по теперішній час, підтверджується актом про проживання від 12.05.2021 року, складений КП КМР «Добробут».

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.28).

27 жовтня 2021 року представник Кам`янської міської ради Скала А.С. подала відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та зобов`язати ОСОБА_1 звільнити займану житлову площу. Посилається на те, що позивачка у поданій заяві зазначила, що з лютого 2014 року по теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , вказана квартира не приватизована. Вказану квартиру на підставі ордеру отримала донька позивачки ОСОБА_2 , на себе та свого сина ОСОБА_3 . Позивачка також зазначила, що повністю сплачувала та сплачує за комунальні послуги, які нараховуються по даній квартирі. Для підтвердження позову, до позовної заяви, яку направлено відповідачеві, додано копію паспорта позивачки без сторінки з відмітками про реєстрацію місця проживання та копії квитанцій про сплату. Однією з підстав, яка на думку позивачки дає їй право на користування спірною квартирою це родинні стосунки з квартиронаймачем, однак підтверджень заявленого факту не надала. Також позивачка у позовній заяві вказала, що здійснює утримання житла у вигляді оплати за житлово-комунальні послуги. Заявлений позивачкою доказ спростовується довідкою про заборгованість за надані житлово-комунальні послуги від 05.10.2021, за адресою: АДРЕСА_3 станом на 01.09.2021 заборгованість становить 690,08 грн. - за послуги КП КМР «Добробут»; 308 грн. та 29958,75 грн. - за послуги теплопостачання та абонплати КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія»; 99,35 грн. - вивіз сміття ТОВ «Екко-сіті». Отже, позивачка заявляє лише про свої права, як особи, яка мешкає у спірному житлі, однак обов`язки, які мають виконуватись, позивачкою ігноруються. У спірному житловому приміщенні позивачка зареєстрованою не значиться та ніколи не була, що підтверджується копією особового рахунку на квартиру. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 з 01.04.2010 року, а отже місце проживання у вигляді приватної власності у позивачки є.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представники позивача ОСОБА_1 адвокат Шевер Ю.М. в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечує у повному обсязі.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до ордеру № 124 від 07.11.200 року ОСОБА_2 отримала право на зайняття житлового приміщення в двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , на склад родини: вона квартиронаймач та син ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Дніпродзержинським міським ЗАГС, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 (а.с.27).

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим відділом РАЦС Дніпродзержинського міськвиконкому від 30 червня 1984 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 30 червня 1984 року уклали шлюб (а.с.25).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим міським ЗАГС м. Курськ, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 вересня 2013 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22 квітня 2021 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.24а).

Відповідно до акту про проживання (не проживання) № 157, виданого КП КМР «Добробут» 12.05.2021 року, позивач ОСОБА_1 дійсно проживає фактично без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 з 2014 року по теперішній час, що підтверджують сусіди (а.с.9).

Судом досліджено надані позивачем платіжні документи, відповідно до яких здійснюється оплата комунальних послуг по квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11-23, 93-111).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.12.2022 року щодо ОСОБА_1 , відомості відсутні. (а.с.91)

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права користування жилим приміщенням після смерті наймача цього приміщення та усіх членів її сім`ї. Вказані правовідносини регулюються нормами Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування і вільний вибір місця проживання.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Відповідно до ст. 817 ЦК України наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому. Особи, які вселилися у житло відповідно до частини першої цієї статті, набувають рівних з іншими особами прав користування житлом, якщо інше не було передбачено при їх вселенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловили таку згоду.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України № 6-60цс12 від 11 липня 2012 року, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з 2014 року, була вселена до квартири в якості матері ОСОБА_2 , її сина ОСОБА_3 та їх усної згоди, проживала з ними в якості члена сім`ї, вела з ними спільне господарство,а отже набула рівного з іншими членами сім`ї наймача права користування жилим приміщенням, оскільки про наявність іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням матеріали справи не містять.

У зв`язку з наведеним вище суд доходить висновку, що в зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_2 та відсутності інших членів її сім`ї, позивач вправі вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_6 , право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для реєстрації її у вказаній квартирі та внесення відповідних змін до особового рахунку.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 02.03.2023 року.

Суддя Лобарчук О.О.