Справа № 372/1741/22
Провадження 2-162/23
ухвала

Іменем України

17 лютого 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву відповідача ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Сташків Тетяни Григорівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває вказана цивільна справа.

У судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому судді Сташків Т.Г. від розгляду даної цивільної справи. Відповідач ОСОБА_3 у своїй заяві посилається на те, що судом порушуються її права, оскільки безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань. Зазначила, що не погоджується зі змістом ухвали про відкриття провадження у справі, порушено вимоги закону при вирішенні питання про розгляд справи у порядку спрощеного або загального позовного провадження, а також на її адресу не надіслано копію вказаної ухвали. Враховуючи викладене, просила відвести головуючого суддю Сташків Т.Г. від розгляду даної цивільної справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід головуючому судді Сташків Т.Г.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечили щодо задоволення заяви про відвід головуючого судді, вважають її безпідставною та необґрунтованою, просили суд відмовити у задоволенні заяви.

Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява відповідача ОСОБА_3 про відвід судді подана до суду у судовому засіданні 17.02.2023 року, тобто менше ніж за три робочі дні до наступного засідання, тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 02.12.2022 року відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Сташків Т.Г. від розгляду даної цивільної справи.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Сташків Т.Г. від 02.12.2022 року відмовлено у зв`язку з її необгрутованістю.

Крім того, 09.12.2022 року відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Сташків Т.Г. від розгляду даної цивільної справи.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 09.12.2022 року заяву відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Сташків Т.Г. від 09.12.2022 року визнано необґрунтованою, заяву відповідача ОСОБА_3 передано до канцелярії Обухівського районного суду Київської області для визначення судді для розгляду заявленого відводу.

Відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень заява відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Сташків Т.Г. від 09.12.2022 року передано для розгляду судді Зінченку О.М.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20.12.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Сташків Т.Г. відмовлено.

17.02.2023 року у судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Сташків Т.Г. від розгляду даної цивільної справи, яка є аналогічною до її заяви від 09.12.2022 року.

Тобто, відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді Сташків Т.Г., яка вже розглянута Обухівським районним судом Київської області 20.12.2022 року, та у задоволенні якої відмовлено.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що подані до суду відповідачем ОСОБА_3 заяви про відвід судді Сташків Т.Г. від 02.12.2022 року, 09.12.2022 року та 17.02.2023 року є аналогічними, обґрунтування вказаних заяв є тотожними.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Так, заявлений відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

У той же час, дії сторони відповідача ОСОБА_3 щодо заявлення відводу головуючому у справі, слід розцінювати та визнати зловживанням процесуальними правами з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

У той же час, згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі № 910/2968/18, правовідносини суду із кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальний закон вимагає та забезпечує належну поведінку сторони у суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам судочинства, а отже зловживає ним.

Заявлений відповідачем відвід, вочевидь, є завідомо безпідставним, оскільки вже був розглянутий Обухівським районним судом Київської області 20.12.2022 року у задоволенні якого відмовлено.

За таких обставин, суд вважає заявлений відвід головуючому судді Сташків Т.Г. у вищевказаній цивільній справі зловживанням процесуальними правами, а тому, за правом, наданим ч. 3 ст. 44 ЦПК України, його слід залишити без розгляду.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України).

За змістом ст. 144 ЦПК України, суд може застосувати заходи процесуального примусу, в тому числі у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦПК України, у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч. 3 ст. 148 ЦПК України).

Зважаючи на той факт, що відповідачем повторно необґрунтовано заявлено відвід головуючому судді у справі, який суперечить статті 36 Цивільного процесуального кодексу України і його залишено без розгляду, суд розцінює вказані дії відповідача, як зловживання своїм процесуальним правом.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Крім того вказував , що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Отже, встановлено що зазначені обставини доводять факт зловживання відповідачем, своїм правом заявляти відвід в супереч статті 36 ЦПК України, що є достатньою підставою для застосування до неї заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 44, 123, 126, 144, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати, що заявлений ОСОБА_3 відвід судді Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., залишити без розгляду.

Застосувати до ОСОБА_3 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 грн. (вісімсот п`ять). грн. 20 коп. та стягнути з неї вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Стягувач - Держава в особі Державної судової адміністрації України, адреса: м. Київ, вул. Липська, 18/5, Код .

Боржник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомо.

Ухвала може бути оскаржена в частині накладення штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в частині стягнення штрафу складає три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Т.Г. Сташків