09.02.2023 Справа № 756/9395/22
Провадження № 2/756/1396/23
Справа № 756/9395/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Діденко Є.В.,

за участю секретаря Раздайбєдіної С.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом

В обґрунтування позову зазначає, що починаючи з січня 2008 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а після його смерті залишилося майно у вигляді 1-кімнатної квартири АДРЕСА_2 . Оскільки у ОСОБА_4 відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черги, а ОСОБА_1 проживала з ним однією сім`єю до дня відкриття спадщини більше аніж 5 років, то в силу вимог статті 1270 ЦК України позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченка О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Разом із тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 не змогла, оскільки спочатку слід підтвердити проживання з померлим однією сім`єю. Окрім ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченка О.В. із заявою про прийняття спадщини звернувся син позивачки - ОСОБА_3 , який на момент смерті ОСОБА_4 проживав разом із ними. У зв`язку із вищевикладеним, позивачка ОСОБА_1 просить встановити факт проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_4 у період із січня 2008 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року відкрито загальне позовне провадження, а також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченка О.В. спадкову справу №67395683, заведену після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У встановлений судом строк приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченком О.В. була надіслана належним чином завірена копія спадкової справи до суду, а також зазначено, що дана спадкова справа носить №5/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а не №67395683.

У поданому відзиві на позовну заяву представник Київської міської ради просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини.

У судове засідання представник Київської міської ради не з`явився, про день, час та місце повідомлявся належним чином, з урахуванням поданого представником відповідача відзиву на позов, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Київської міської ради.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із такого.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про право власності від 13.06.2016 року №1796 ОСОБА_4 був власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 , заяви на тимчасове медичне обслуговування в поліклініці №3, направлення №82 для тестування на визначення антигену коронавірусу SARS-CoV-2, медичної карти амбулаторного хворого №528 та квитанцій про сплату комунальних послуг - ОСОБА_4 вказує свою фактичну адресу проживання: АДРЕСА_1 .

На підставі договору дарування від 26 жовтня 2016 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 і була подарована йому ОСОБА_1 , та в цій квартирі згідно копії паспорта зареєстрована позивачка ОСОБА_1 .

Згідно з рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2011 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу № НОМЕР_2 від 03.12.1998 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в інших шлюбах не перебували.

Відповідно до квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 несли спільні витрати по оплаті комунальних послуг.

Згідно договору-замовлення №8.146370К на організацію та проведення поховання від 11.02.2021 року замовником даних послуг є саме ОСОБА_3 , який є сином позивачки.

Також, суд бере до уваги копії фотокарток, на яких зображені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом на відпочинках, під час дозвілля.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №5/2021 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченка О.В. звернулася ОСОБА_1 із заявою від 24 березня 2021 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . 19 липня 2021 року з такою ж заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченка О.В звернувся ОСОБА_3 .

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №1 від 24.03.2021 року, вбачається, що ОСОБА_4 перебував у шлюбі із ОСОБА_5 у період з 30.11.1994 року (актовий запис №2142) по 31.07.2007 року (актовий запис №648). Актових записів про народження дітей у ОСОБА_4 в реєстрі не виявлено.

Допитана в якості свідка в порядку ст. 92 ЦПК України, позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що з 2006 року вона і ОСОБА_4 почали мешкати разом однією сім`єю, робили спільні покупки, купляли меблі, автомобіль. За життя у ОСОБА_4 була квартира АДРЕСА_2 , у якій жила мама позивачки, а з 2011-2012 років почали здавати квартиру в оренду, орендну плату отримували разом. Також, разом з ОСОБА_4 вони проводили дозвілля, відпочивали. Шлюб не реєстрували, оскільки позивачка соромилась це робити через похилий вік.

В судовому засіданні за клопотанням сторони позивача були допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також ОСОБА_3 , який по справі є третьою особою.

Так, свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що позивачка є його мамою. З ОСОБА_4 познайомились ще в середині 90-х років, жили поряд. Потім ОСОБА_4 з мамою почали проживати разом, як чоловік і дружина, він також мешкав разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 , робили спільні покупки, купляли автомобіль, їздили на море разом. Він також звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки також мешкав разом з ОСОБА_4 , однак на спадщину він не претендує і не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на квартиру.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що в 2009 році він познайомився з ОСОБА_3 , оскільки налагоджував йому комп`ютер. Потім почали частіше спілкуватись, він знав також ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оскільки був у них вдома, вони всі проживали разом, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали в одній кімнаті, разом їздили відпочивати. Він навіть не знав, що вони не були одружені, сприймав їх як чоловіка і дружину.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є сусідом позивачки ОСОБА_1 , мешкає в сусідній квартирі. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 постійно проживали разом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , він з ними дружить більше 10 років, часто бував у них вдома, сприймав їх як подружжя, і не знав, що вони жили без реєстрації шлюбу.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Це житло вона орендує у ОСОБА_4 і ОСОБА_1 . Вони разом приїжджали за орендною платою. ОСОБА_1 вона сприймала як дружину ОСОБА_4 .

Таким чином, всі вищезгадані свідки підтвердили факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме те, що вони проживали разом, як подружжя, піклувались один про одного, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт проживання однією сім`єю.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3,74 СК України).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для застосування ст. 1264 ЦК України доказуванню підлягає факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На переконання суду, досліджені докази у сукупності свідчать про доведеність позивачем факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем з 2008 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , доказів на спростування позовних вимог відповідачем не надано, а тому в цій частині позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Разом з цим, решта вимог позову позивачки задоволенню не підлягає, оскільки згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Позивачкою не було доведено, що у неї існує спір або будь-які перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 в нотаріальному порядку за умови встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. При цьому, суд не повинен підміняти функції органів нотаріату.

Тому, суд зазначає, що позивачка не позбавлена права оформлення спадщини у встановленому законом порядку, під час якого нотаріус має перевірити наявність правомірних підстав для видачі свідоцтва про право на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з початку січня 2008 року до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Повне рішення суду складено 20 лютого 2023 року.

Суддя Є.В. Діденко