КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: № 753/3157/22
номер провадження: № 22-ц/824/492/2023
п О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних прав:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Дарницького районного суду м. Києва Лужецької О.Р.,

у цивільній справі № 753/3157/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький відділ державний виконавчої служби, в якому просив:

- припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн. щомісячно, за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2011 року у справі № 2-7252/11, з 11 листопада 2021 року (з моменту фактичного поживання дитини з батьком);

- відкликати з Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві виконавчий лист № 2-7252/11, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 09 серпня 2011 року щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2011 року і до повноліття сина.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2011 року Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалене рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2011 року і до повноліття дитини.

При цьому, на підставі виконавчого листа № 2-7252/11 від 09 вересня 2011 року Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві 13вересня 2011 року було відкрито виконавче провадження № 28718416 відносно ОСОБА_1 , в рамках якого розпочато процедуру примусового стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19липня 2011 року і до повноліття дитини.

Разом з тим, 28 жовтня 2021 року позивачу стало відомо, що у зв'язку з неналежною та аморальною поведінкою ОСОБА_2 , Служба захисту дітей та сім`ї Дніпровської районної ради в м. Києві передала його сина - ОСОБА_3 до Центру захисту дітей "Наші діти".

За вказаних обставин, а також після оформлення відповідних документів з представниками Центру захисту дітей "Наші діти" та Служби захисту дітей та сім`ї Дніпровської районної ради в м. Києві, 11 листопада 2021 року ОСОБА_3 переїхав жити до позивача, і проживає станом на дату звернення до суду з цим позовом.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що відповідно до положень СК України право щодо отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків, з ким проживає дитини, позивач звернувся з позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року позов задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. щомісячно, що стягуються на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2011 року у справі № 2-7252/11.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне дослідження судом першої інстанції обставин справи, а також порушення норм процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 181 СК України, а також враховуючи доведений факт проживання дитини з ним з 11 листопада 2021 року, не зазначив, з якого саме моменту його звільнено від сплати аліментів на користь відповідача на утримання спільної дитини.

При цьому, вказуючи на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що він просив звільнити від сплати заборгованості, яка нарахована державним виконавцем до 11 листопада 2021 року в рамках виконавчого провадження, адже суть його позовної вимоги зводилася виключно до припинення стягнення аліментів з моменту фактичного проживання з ним дитини, а саме з 11 листопада 2021 року. Ухвалюючи оскаржене рішення судом першої інстанції було залишено поза увагою його вимогу про відкликання виконавчого листа з ДВС, чим, як наслідок, порушено вимоги ст. 273 СК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2011 року і до повноліття дитини.

Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві 13 вересня 2011 року було відкрито виконавче провадження № 28718416 відповідно до виконавчого листа № 2-7252/11 від 09 вересня 2011 року відносно ОСОБА_1 , в рамках якого розпочато процедуру примусового стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2011 року і до повноліття дитини.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного 26 травня 2022 року головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість ОСОБА_1 по аліментам станом на 01 травня 2022 року складає 31 531 грн. 08 коп.

Згідно відповіді Центру захисту дітей "Наші діти" за № 418 від 28 грудня 2021 року, вбачається, що на підставі клопотання служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 28 жовтня 2021 року за № та акту про факт передачі дитини від 28 жовтня 2021 року до центру захисту дітей "Наші діти" був зарахований малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідності до наказу № 63 від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_3 був зарахований у відділення соціально-психологічної реабілітації, група № 3.

На підставі висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 11 листопада 2021 року за № 103/9265/41/3 та акту про факт передачі дитини від 12 листопада 2021 року ОСОБА_3 був переданий батькові ОСОБА_1 .

Також вказувалося, що громадянка ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала дитину в центрі "Наші діти" протягом часу його перебування в закладі.

Відповідно до довідки, складеної 09 грудня 2021 року виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області за № 2244, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з довідкою № 276, складеною 08 грудня 2021 року Зазимським навчально-виховним об`єднанням Броварського району Київської області, ОСОБА_3 , на час складення довідки навчався у 6-Б класі Зазимського навчально-виховного об`єднання Броварського району Київської області.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дитина проживає з батьком, перебуває на його утримання, відповідно до положень ст. 180 СК України, ст.273 ЦПК України стягнення аліментів необхідно припинити.

Відмовляючи в задоволенні вимог щодо звільнення позивача від сплати аліментів саме з 11 листопада 2021 року, суд вказував що відповідно до ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В даному випадку суд вважав, що вимога про звільнення від сплати аліментів саме з 11 листопада 2021 року по суті є вимогою від звільнення від сплати заборгованості за аліментами. У зв`язку з чим роз`яснив позивачу право на звернення до суду з окремим позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти сплачуються тому з батьків, з ким проживають діти.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Наявні матеріали справа в своїй сукупності свідчать про те, що дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 була відібрана у матері ОСОБА_2 на користь якої стягувалися аліменти за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини та передана до Центру захисту дітей "Наші діти", в подальшому передана батьку з яким і проживає на час розгляду справи та перебуває на його утриманні.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача на утримання сина - ОСОБА_3 , що стягуються на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2011 року у справі № 2-7252/11.

Однак, дійшовши висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст ч. 4 ст. 273 ЦПК України та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів з дати фактичного проживання дитини з ним, а саме с 11 листопада 2021 року.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач фактично просив звільнити його від сплати заборгованості, яка нарахована державним виконавцем до 11 листопада 2021 року в рамках виконавчого провадження, колегія суддів вважає безпідставними, адже суть його позовної вимоги зводилася виключно до припинення стягнення з нього аліментів з моменту фактичного проживання з ним дитини, а саме з 11 листопада 2021 року, що відповідає вимогам чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини.

При цьому, наявність чи відсутність заборгованості по аліментах не є предметом цього спору.

Також позивачем ставилося питання про відкликання з ДВС виконавчого листа № 2-7252/11, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 09 серпня 2011 року щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 500 грн., починаючи з 19 липня 2011 року і до повноліття дитини.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги не підлягають до задоволенню, так як на час передачі відділом опіки та піклування неповнолітнього батьку (позивачу), він мав заборгованість по сплаті аліментів, що була відображена в розрахунку державного виконавця, вона є непогашеною.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення заявлених позовних вимог з зазначених вище підстав.

При цьому, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, то відповідно до положень ст. ст. 141, 382 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992 грн. 40 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488 грн. 60 коп., всього - 2481 грн.

З урахуванням положень п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, постанова суду не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених положеннями п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року скасувати та постановити нове, за яким;

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення від сплати аліментів задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн. щомісячно, що стягуються на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2011 року у справі № 2-7252/11, з 11 листопада 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі - 2481 грн. ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривну) сплачений за подачі позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає крім випадків визначених положеннями п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

.

Суддя-доповідач:

Судді: