Провадження №2/524/125/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Топчій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на час смерті їй належав автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Єдиними спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із нею, проте із заявою про прийняття спадщини не звертався. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , спадкоємцем якого є позивачка ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 за життя не оформив право власності на вказаний автомобіль, просить суд визнати за нею право власності на автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву представника позивача, в якій останній просить розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуду суду.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час смерті їй належав автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується технічним паспортом автомобіля серії НОМЕР_3 , виданого 29.03.1988 року Кременчуцьким МРЕВ Полтавської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 12.07.1955р. сином ОСОБА_2 був ОСОБА_3 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 від 24.07.1971 року.

Відповідно доч.1ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч.1ст.1269ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Після смерті чоловіка, позивачка у 6-місячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим заведено спадкову справу.

Листом нотаріуса від 04.09.2021 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 . З листа нотаріуса вбачається, що технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_3 , був виданий Кременчуцьким МРЕВ Полтавської області 29.03.1988 року, на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - мати померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 1944 року народження. Перевірка в спадковому реєстрі свідчить про те, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , - не заводилась, - тобто доказів того, що померлий ОСОБА_3 прийняв спадщину після своєї матері - не має.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини відповідно до вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із нею, проте із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Згідно з нормами ст. ст. 12, 81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

На підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2 позивачем надано акт про проживання від 14.12.2021.

Згідно Акту про проживання від 14.12.2021 року, складеного ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс», громадяни ОСОБА_1 і ОСОБА_4 підтверджують факт проживання ОСОБА_3 з громадянкою ОСОБА_2 на момент її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд вважає наданий позивачем акт неналежним доказом, оскільки він складений ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» зі слів, зокрема ОСОБА_1 , яка є позивачем у даній справі та зацікавлена у вирішенні даної справи на її користь.

Інших належних та допустимих доказів факт проживання ОСОБА_3 з громадянкою ОСОБА_2 на момент її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем не надано.

На думку суду, позивачем не доведено належними і допустимими доказами факт постійного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а отже і факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гончаренко