Справа № 201/8866/22
Провадження № 2/201/753/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рівер Парк-2») про відшкодування збитків, завданих залиттям та стягнення суми упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 09.11.2022р. надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рівер Парк-2») про відшкодування збитків, завданих залиттям та стягнення суми упущеної вигоди (а.с.№3-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.11.2022р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№74).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Ключенкова Х.В. (діє за ордером від 03.10.2022р. а.с.№72) посилалася на те, що позивач є орендарем нежитлового приміщення № 94, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 17.07.2023р. сталося залиття нежитлового приміщення № НОМЕР_1 , в якому розташована кав`ярня « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Актом про залиття від 18.07.2022р. встановлена вина власника квартири АДРЕСА_2 , яким є ОСОБА_2 21.07.2022р. був складений протокол огляду пошкоджень у приміщенні № 94, а звітом № 23-22-3Б від 21.07.2022р. визначений розмір збитку, завданий ФОП ОСОБА_1 , як орендарю нежитлового приміщення № 94, який разом з ПДВ становить 88 961грн. 76коп. Крім того, з 18.07.2022р. по 04.08.2022р. позивач через залиття не міг здійснювати діяльність у кав`ярні, а тому має право на отримання упущеної вигоди, розмір якої становить 71 899грн. 80коп. Представник позивача просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача збитки, завдані залиттям приміщення АДРЕСА_3 , що складаються з суми реального збитку у розмірі 88 961грн. 76коп. та суми упущеної вигоди у розмірі 71 899грн. 80коп. Також представник позивача просила розподілити судові витрати на оплату судового збору, на проведення експертизи та витрати на правничу допомогу.

Копія ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою з доданими до неї документами надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.№106), однак до суду повернувся конверт з позначкою «адресат відсутній» та за відомостями сайту АТ Укрпошта станом на 08.02.2023р. відправлення не вручене (а.с.№79, 98).

Представник третьої особи голова правління ОСББ «Рівер Парк 2» Матросова Є.О. (а.с.№102) в наданих до суду 23.01.2023р. письмових поясненнях просила ухвалити рішення на розсуд суду. Підтвердила обставини, зазначені в акті № 4 від 18.07.2022р., а також зазначила. що відповідач відмовився від підписання акту (а.с.№99-101).

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 14.08.2020р. між ТОВ «Марія 13» та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір оренди нерухомого майна № 94/9, за умовами якого останній отримав в оренду нежитлове приміщення № 94, загальною площею 60,8кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.№8-11).

Строк платного орендного користування об`єктом встановлюється сторонами у 12 місяців згідно п. 8.2., а згідно п. 8.1., якщо за один місяць до спливу строку оренди жодна із сторін не заявила про намір розірвати договір, він вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк (а.с.№10).

Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 14.08.2020р. нежитлове приміщення було передане ФОП ОСОБА_1 (а.с.№12).

Додатковою угодою № 3 від 08.08.2022р. до договору оренди нерухомого майна № 94/9 від 14.08.2020р. встановлено, що сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору та визначити, що останнім днем дії договору є 31.08.2022р. (включно) (а.с.№13).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.10.2022р. власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 на підставі договору про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Дніпро Сіті Парк» № 43/9 від 09.02.2018р., акту прийому-передачі квартири від 23.06.2018р., довідки про асоційоване членство в кооперативі та внесення пайового внеску у повному обсязі від 23.06.2018р. (а.с.№14).

В акті № 4 «Про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання» від 18.07.2022р. зазначено, 17.07.2022р. о 21год.35хв. від ОСОБА_1 до керуючого ОСББ «Рівер Парк 2» ОСОБА_3 надійшла інформація про те, що в його кав`ярні здійснюється неконтрольований витік води зверху. Керуючий ОСББ ОСОБА_3 прибув за адресою: АДРЕСА_1 до приміщення №94 через 20 хвилин з моменту повідомлення про аварію. Для уникнення ще більшого залиття, керуючий ОСББ ОСОБА_3 здійснив повне відключення будинку від водопостачання. Потім було з`ясовано, що витік води відбувся у квартирі АДРЕСА_4 , що розташована над кав`ярнею. Власника квартири не було на місці, він прибув лише о 23год.05хв. Коли власник квартири АДРЕСА_5 надав доступ до свого помешкання, було з`ясовано, шо витік води відбувся з системи водопостачання квартири, а саме з несправного фільтру очистки води, який повністю втратив свою герметичність (розколовся на дві частини). Фільтр був розташований після крану та лічильника водопостачання квартири. Кран водопостачання квартири було перекрито та поновлено водопостачання будинку під наглядом та за участі керуючого будинку о 23год. 25хв. (а.с.№15).

Зі змісту акту вбачається, що голова ОСББ «Рівер Парк 2», керуючий ОСББ «Рівер Парк 2», позивач ОСОБА_1 підписали даний акт, а відповідач ОСОБА_2 відмовився від підписання акту (а.с.№15 зворотна сторона).

Протоколом огляду (актом огляду) пошкоджень приміщення № 94 від 21.07.2022р. визначено перелік пошкоджень, зокрема: пошкоджено оздоблення стін у місцях примикання зі стелею та на поверхні стін у районі барної стійки та пошкоджені декоративні рекламні малюнки та інформаційні малюнки у вигляді розпису по стінах у вигляді підтіків, змивання частини малюнків, наявні сліди підтикань на поверхнях стін чорного кольору; наявні сліди підтікання та місцями здуття у місцях примикання стін до стелі, короби на поверхнях стін у приміщенні виконані з гіпсокартону по металевих профілях в один шар; пошкодження рідиною стільницю барної стійки; пошкоджені дверцята фасадів меблів, фасад барної стійки; пошкоджені сім полиць. Можливі скриті пошкодження, що можуть бути виявлені під час демонтажу та ремонтно-відновлювальних робіт (а.с.№16).

Згідно звіту № 23-223Б від 01.08.2022р., виготовленого ФОП ОСОБА_4 (сертифікат № 923/00 від 16.10.2020р. (а.с.№51), був виготовлений звіт, згідно якого ринкова вартість збитку, нанесеного орендарю приміщення разом з ПДВ складає 88 961грн. 76коп. (а.с.№17 зворотна сторона).

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір (постанова Верховного Суду від 22.07.2019р. у справі №236/780/16-ц, провадження №61-34112св18).

Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009р. № 12/20-11-1975 зазначено, що в акті про залиття повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин.).

Наданий позивачем акт від 18.07.2022р. «Про залиття, аварію, що трапилась на систему холодного водопостачання» повністю відповідає вказаним вимогам та даним актом підтверджена вина відповідача у залитті.

Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. .

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 5.1.6 договору оренди позивач зобов`язався негайно повідомляти орендодавця про всі випадки, що можуть призвести до псування та/або пошкодження приміщення, заподіяння шкоди для життя і здоров`я людей. Пунктами 5.1.7 та 5.1.10 визначено правові підстави відшкодування шкоди, завданої орендарем (а.с.№9 зворотна сторона).

Приймаючи до уваги, що ФОП ОСОБА_1 не є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , йому не належить право отримати відшкодування шкоди, завданої залиття приміщення, власником якого є ТОВ «Марія 13».

Також судом враховано, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 77-78 ЦПК України, на підтвердження отримання згідно п. 5.2.3 договору оренди відповідного письмового погодженням від ТОВ «Марія 13» на проведення ремонтно-будівельних робіт в середині приміщення та безпосереднє проведення ремонтних робіт в нежитловому приміщенні (квитанцій, чеків на придбання будівельних матеріалів та оплату будівельних робіт, тощо), а тому відсутні підстави для відшкодування шкоди в частині, що стосується проведення ремонтних робіт у нежитловому приміщенні.

З наданих доказів вбачається, що ФОП ОСОБА_1 на підставі договору комерційної концесії № 59 отримав право вступу до Франчайзингової мережі «Брікс» для ведення підприємницької діяльності у сфері діяльності кав`ярень (а.с.№58).

За умовами договору оренди від 14.08.2020р. позивач отримав у користування нежитлове приміщення під заклад громадського харчування та роздрібну торгівлю, де згідно протоколу огляду (огляду огляду) пошкоджень приміщення № 94, знаходяться належні йому на праві власності речі, які були пошкоджені залиттям: сім дерев`яних полок, барна стійка (6 елементів та фасад) та кухонні меблі дверця, фасад (а.с.№15,16).

Відповідно до висновку експерта № 23-23-3Б вартість заміни пошкоджених елементів меблів з урахуванням фізичного зносу становить без ПДВ 11 839грн. (разом з ПДВ, розмір якого становить 20% вартість дорівнює 14 206грн. 80коп.).

Враховуючи, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям, суму шкоди у розмірі 14 206грн. 80коп.

Стосовно вимог позивача в частині стягнення упущеної вигоди, розмір якої становить 71 899грн.80коп., то в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018р. у справі № 750/8676/15-ц зроблено висновок, що відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право

на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

У постанові Верховного Суду від 30.03.2021р. у справі № 908/2261/17 зазначено, що кредитор повинен не лише точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися відомості, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання винагороди, якби зобов`язання було виконано боржником у належний спосіб. Дохід не може бути абстрактним, адже для відшкодування упущеної вигоди повинні враховуватися заходи, вжиті потерпілою особою для його отримання.

Тобто, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

Стягнення збитків вимагає наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження вимог щодо стягнення упущеної вигоди позивачем надана роздруківка за його рахунком у АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.07.2022р. по 31.07.2022р. (а.с.№59-61), за період з 01.08.2022р. по 31.08.2022р. (а.с.№62-64), експорт статистики (а.с.№65-67), роздруківка з програми (а.с.№68).

Суд, враховуючи положення ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів, вважає, що надані позивачем докази не є належними, допустимими та достатніми для встановлення розміру упущеної вигоди, яку позивач просить стягнути.

З наданих позивачем виписок АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що розрахунки проводились з еквайрингу 14360570 (а.с.№59-64), однак суду не надано акту приймання-передачі термінального обладнання, з якого б вбачалось, що еквайринг з таким номером був встановлений саме за адресою: АДРЕСА_6 , що б в свою чергу свідчило, що отримані позивачем кошти, які відображені у виписці «Bricks» це кошти від роботи орендованого закладу.

Надані суду, як докази, експорт статистики та роздруківка з програми не завірені підписом ФОП ОСОБА_1 та з них неможливо встановити, що отримані кошти це результат підприємницької діяльності позивача саме за адресою: АДРЕСА_6 (з виписки вбачається, що позивач здійснює діяльність щодо інших товарів (послуг) Goodbeer, KavaHub та розрахунки проводяться за тим самим еквайрингом 14360570).

До того ж, позивачем не надані первинні касові документи, податкові декларації, які є належним підтвердження отримання прибутку в певний період.

За відомостями акту № 4 з 18.07.2022р. кав`ярня припинила свою роботу на термін, що потрібен для ліквідації наслідків завданих приміщенню збитків в результаті аварії від 17.07.2022р. (а.с.№15).

Разом з тим, позивачем не надано беззаперечних доказів того, що з 18.07.2022р. по 30.08.2022р. кав`ярня не працювала, а з наданої банківської виписки за період з 01.07.2022р. по 31.07.2022р. вбачається, що 18.07.2022р. у кав`ярні Bricks був отриманий прибуток у розмірі 4 702грн. 60коп. (а.с.№60).

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено розмір упущеної вигоди, у зв`язку з чим, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 в рахунок збитків, завданих залиттям 14 206грн. 80коп., відмовивши в задоволенні іншої частині позовних вимог.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним, розподілити їх наступним чином.

При подачі позову (з ціною позову 160 861грн. 56коп.) позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 610грн. 83коп. (а.с.№2).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 142грн. 07коп., що становить 1% від задоволеної частини позовних вимог.

На підставі договору № 2107-22/1 від 21.07.2022р. на надання послуг з проведення оцінки майна позивачем за отримання звіту № 23-22-3Б було сплачено 4 000грн. (а.с.№ 54-57).

Приймаючи до уваги, що судом частково задоволенні позовні вимоги та розмір стягнутої суми становить 8,8% від загальної суми позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті послуг з проведення оцінки майна у розмірі 352грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, то їх слід розподілити наступним чином.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надані договір № 158 від 03.10.2022р. про надання правової допомоги (а.с.№84-86), довідка № 1 (а.с.№91) про вартість консультування та складання стратегії по веденню справи (3 000грн.), довідка № 2 від 09.11.2022р. ( а.с.№92) про вартість складання та направлення позовної заяви (6 000грн.) , акт № 1 від 03.10.2022р. про надання послуг з приводу консультації - 2 години, загальна вартість - 3 000грн. (а.с.№93), акт № 2 від 09.11.2022р. про надання послуг з приводу складання позову 4 години, загальна вартість - 6 000грн.(а.с.№94).

При вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру цих витрат суд враховує, що дана справа є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних, не викликає складності у правовому розумінні (відсутні заяви з процесуальних питань, відсутній відзив та заперечення щодо пояснень третьої особи) та має невеликий обсяг досліджуваних доказів.

Отже, витрати, пов`язані із консультування з приводу юридичних наслідків, завданих залиттям приміщення та складання стратегії по веденню справи, суд вважає необхідним зменшити до 1 000грн., втім, залишити без зменшення загальну суму витрат по складанню позову.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає доцільним, з урахуванням вищевикладених принципів співмірності, реальності наданих послуг та пропорційності компенсувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500грн.

Таким чином, загальний розмір судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, який слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 становить 3 994грн. 07коп. (142грн. 07коп.+352грн. +3 500грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 319, 386, 1166 ЦК України, постановою Верховного Суду від 22.07.2019р. у справі №236/780/16-ц, провадження №61-34112св18, постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018р. у справі № 750/8676/15-ц, постановою Верховного Суду від 30.03.2021р. у справі № 908/2261/17, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 136, 141, 259, 263-265, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рівер Парк-2») про відшкодування збитків, завданих залиттям та стягнення суми упущеної вигоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування збитків, завданих залиттям - 14 206грн. 80коп. (чотирнадцять тисяч двісті шість грн. 80коп).

В задоволенні іншої частини позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рівер Парк-2») про відшкодування збитків, завданих залиттям та стягнення суми упущеної вигоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) судові витрати по справі у розмірі 3 994грн. 07коп. (три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири грн. 07коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.