Cправа № 127/573/23
Провадження № 2/127/49/23
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22 лютого 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши клопотання представника відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

в с т а н о в и в :
В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.
Ухвалою суду від 24 січня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Мишковською Т.М. було подано клопотання, зі змісту якого вбачається, що остання просить суд здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Крім того, представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних сил України, оскільки останній на даний час проходить військову службу і не може приймати участі у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, заявлені клопотання представника відповідача, дійшов до наступного висновку.
Щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно із ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:
1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Дослідивши клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд прийшов до висновку, що зазначені позивачем обставини, щодо необхідності розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін є необґрунтованими, такими, що не встановлюють такої необхідності.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданий не в кожному випадку. Так, коли вирішенню підлягає виключно питання права, то розгляд справи на підставі письмових доказів є більш доречним, ніж усні слухання. В тому числі, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не представляють особливої складності, то розгляд справи в порядку спрощеного провадження не є порушенням норм п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про залишення клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін без задоволення.
Щодо зупинення провадження у справі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
При цьому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України вказаний вище указ було затверджено.
Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє Указом Президента України № № 58/2023 від 6 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2915-IX від 07 лютого 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на цей час.
Як вбачається з долученого до матеріалів справи витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) від 24 травня 2022 року № 111 молодшого сержанта ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, призначено на посаду водія комендантського взводу автомобільного відділення комендантської роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790037А.
При цьому подане клопотання не містить жодних доказів того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а відповідач знаходиться в зоні бойових дій.
Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан був запроваджений стосовно території, а не стосовно суб`єктів, а у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено зупинення провадження, коли на воєнний стан переведені суб`єкти (конкретні військові формування), а не території.
Наведені висновки суду піддержуються також правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 9 листопада 2022 року у справі №753/19628/17, в якій суд переглядаючи у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про зупинення провадження у справі вказав, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що надані відповідачем на підтвердження проходження військової служби документи - довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини, не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а відтак суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.
Також суд звертає увагу на те, що представництво інтересів відповідача при розгляді даної справи здійснює адвокат Мишковська Т.М., яка володіє аналогічними правами та обов`язки як і відповідач, а відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у вказаній цивільній справі.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотань представника відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 4 ст. 277 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :
В задоволені клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та клопотання про зупинення провадження у справі, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК