Справа № 203/1010/23
Провадження № 2/0203/715/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

27 лютого 2023 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2/0203/715/2023 позовну заяву ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду загальної юрисдикції в порядку позовного провадження цивільного судочинства з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ПАТ «ПУМБ» про припинення арешту майна ОСОБА_1 номер запису про обтяження 14881300 (спеціальний розділ), на кладеного на підставі постанови державного виконавця Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ Куземи Я.Г. від 09 червня 2016 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження № 51369910, на все нерухоме майно ОСОБА_1 в ході примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО Чуловського В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 627375,80 грн.

Перевіряючи дотримання правил юрисдикції та можливості відкриття провадження за цією позовною заявою, встановлено наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VIІ ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Як видно із позовної заяви, арешт на все нерухоме майно позивача за постановою державного виконавця Кіровського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Куземою Я.В. від 09 червня 2016 року був накладений під час примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО Чуловського В.А., виданого 29 квітня 2016 року за реєстровим № 9998, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 627375,80 грн. (а.с.15, 16). За даними відповіді Центрального відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16 грудня 2021 року за вих. № 17-5-34/35148 постановою державного виконавця від 21 вересня 2016 року виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-XIV, а виконавче провадження № 51369910 станом на день надання інформації знищено (а.с.20).

В даному випадку позивач є боржником у виконавчому провадженні № 51369910 з виконання виконавчого напису нотаріуса, а тому позовна заява останньої про припинення арешту з усього нерухомого майна не підлягає розгляду в поряду позовного провадження, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VІI ЦПК України.

Слідуючи роз`ясненням у пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 суд приймає до уваги, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження. У зв`язку із цим боржник не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК (норма в редакції до змін, які набрали чинності 15.12.2017 якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства).

Тотожні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19, у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, у постановах Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20, а також у постанові Верховного Суду № 203/1904/21 (провадження № 61-5661св22) від 02 листопада 2022 року, якою скасовано рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Колесніченко О.В., а провадження у справі закрите з наведених підстав у справі з аналогічними правовідносинам.

За таких обставин, у відкритті провадження належить відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 186, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у відкритті провадження за позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про припинення арешту з нерухомого майна - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що за захистом прав, свобод та інтересів він як боржник у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса може звернутися зі скаргою в порядку розділу VІI ЦПК України.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко