Постанова

Іменем України

27 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 676/1955/20-ц

провадження № 61-11548 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Гулька Б. І, (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

треті особи: виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2022 року у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І. та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради, про приведення квартири у попередній стан.

Позовна заява мотивована тим, що з 20 травня 1989 року вона з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня

2017 року.

За час шлюбу та за їх спільні кошти, 28 березня 2001 року ними придбано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 22,2 кв. м, житлова площа 15,8 кв. м, та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа

44 кв. м, житлова площа 39,3 кв. м. Право власності на зазначені квартири були зареєстровані за нею, відповідно до договорів купівлі-продажу.

У 2015 році здійснено реконструкцію вказаних квартир та отримано відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно на її ім`я. Після реконструкції площа квартир змінилася, а саме: загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 40,4 кв. м, житлова - 22,8 кв. м, загальна площа квартири АДРЕСА_2 -

40,4 кв. м, житлова - 12,6 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року

її апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року у частині встановлення порядку користування незавершеною будівництвом квартирою за

АДРЕСА_1 та відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання за нею право власності на

1/8 частину будинку скасовано. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , залишивши 1/2 частини даної квартири у її власності. Визнано за

ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини квартири

АДРЕСА_2 , залишивши 1/2 частину даної квартири у її власності (справа № 676/6877/14-ц).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 грудня

2018 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2019 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом її вселення у квартиру

АДРЕСА_1 . У задоволенні її позову про припинення права ОСОБА_2 на 1/2 частку у спірній квартирі, що перебуває у спільній частковій власності, зі стягненням відповідної грошової компенсації за неї та визнанні права власності на 1/2 частини квартири відмовлено (справа № 676/4876/17).

ОСОБА_1 вважала, що відмовляючи у задоволенні позову щодо припинення права ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за вказаною адресою, суд посилався на висновок оціночно-будівельної експертизи

№ 135Е-04/18 від 10 травня 2018 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 як окремий об`єкт не існує, оскільки фактично об`єднана з квартирою АДРЕСА_2 .

Позивач зазначала, що у той, час коли відповідач перешкоджав

їй користуватись та проживати у квартирі

АДРЕСА_1 , самовільно перепланував дві квартири в одну.

15 березня 2019 року вона звернулась до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради про проведення перевірки на самовільне перепланування спірних квартир. Зазначеним відділом зобов`язано ОСОБА_2 привести вищевказані квартири

у попередній стан. Проте вимоги контролюючого органу відповідачем виконано не було, тому вона змушена звернулась до суду з даним позовом.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати ОСОБА_2 привести квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2

у попередній стан.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2022 року у складі судді Семенюк В. В. позов

ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 привести квартиру АДРЕСА_1 та квартиру

АДРЕСА_2

у попередній стан, а саме: відновити стіну між квартирами АДРЕСА_1 та

АДРЕСА_2 , шляхом замурування двох дверних прорізів, які влаштовані у капітальній стіні між квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; відновити вхід у квартиру

АДРЕСА_1 , шляхом демонтування віконного блоку, газовідводу від газового конвектора та встановлення віконного блоку разом з дверним блоком, відображеним

у технічному паспорті від 04 грудня 2015 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, щооскільки сторони, перебуваючи у неприязних відносинах, не дійшли згоди щодо порядку користування квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, а квартира АДРЕСА_1 як окремий об`єкт нерухомого майна не існує, оскільки фактично об`єднана

з квартирою АДРЕСА_2 , зазначене перепланування квартир є самовільним та без дозвільних документів, а тому сторонам необхідно привести квартири АДРЕСА_1

та АДРЕСА_2 у попередній стан. Суд вважав, що вказані вимоги

ОСОБА_1 підлягають захисту на підставі статті 391 ЦК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2022 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року виправлено описку, допущену у постанові Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2022 року, в абзаці 47 мотивувальної частини постанови після слів «належних та допустимих доказів» доповнено словами «вартості і обсягу робіт та».

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів вартості і обсягу робіт та того, того, що внаслідок лише дій відповідача

ОСОБА_2 проведено об`єднання квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в одне житлове приміщення і лише на відповідача слід покласти обов`язок щодо приведення зазначених квартир у попередній стан. При цьому судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі самовільно спільно перепланували квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , фактично об`єднавши їх.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження

у вищевказаній малозначній справі та витребувано її матеріали з Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.

У січні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що ОСОБА_2 самостійно проводив перепланування спірних квартир самочинно, а тому вважає такі дії відповідача незаконними. Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що при здійсненні перевірки контролюючим органом було зобов`язано саме відповідача провести той чи інший вид будівельних та інженерних робіт, з метою приведення спірних квартир у попередній стан. Зазначає про порушення її прав як співвласника квартири на мирне володіння та проживання і таким чином своїм рішенням суд апеляційної інстанції фактично позбавив її право вільно володіти належним нерухомим майном.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У січні 2023 року до Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції

є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти придбали квартиру, розташовану за адресою:

АДРЕСА_1 (загальною площею

22,2 кв. м, житловою площею 15,8 кв. м) та квартиру АДРЕСА_2 за цією самою адресою (загальною площею 44 кв. м, житловою площею 39,3 кв. м). Право власності оформлено на ОСОБА_1 .

У 2015 році здійснено реконструкцію спірних квартир, які в установленому порядку були прийняті до експлуатації, зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на них та отримано свідоцтва про право власності на нерухоме майно. (том 1, а. с. 18-23). Після реконструкції площа квартир змінилася, а саме: загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 40,4 кв. м, житлова 22,8 кв. м, загальна площа квартири АДРЕСА_2 складає 40,4 кв. м , житлова

12,6 кв. м.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (том 1, а. с. 24-26).

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 по

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2016 року у частині встановлення порядку користування незавершеною будівництвом квартирою за

АДРЕСА_1 , при якому у користування ОСОБА_2 виділено кімнату площею 17,6 кв. м, господарську будівлю незавершену будівництвом, площею 83,4 кв. м, що складається з технічного приміщення, площею 28 кв. м, кладової площею 20 кв. м, кладової площею

14 кв. м, кладової площею 13,2 кв. м, тамбура площею 24,9 кв. м, кухні, площею 12,6 кв. м, санвузла площею 3,6 кв. м, передпокою площею 24,2 кв. м, відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання за нею право власності на 1/8 частину будинку

АДРЕСА_2 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розподілу судових витрат скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , залишивши 1/2 частини вказаної квартири у власності ОСОБА_3 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири

АДРЕСА_2 , залишивши 1/2 частини даної квартири у власності ОСОБА_3 . У решті позову відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_2 , залишивши 1/8 частини даного житлового будинку у власності ОСОБА_2 .

У решті рішення залишено без змін. (справа № 676/6877/14-ц)

(том 1, а. с. 30-33).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2019 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3

у користуванні квартирою

АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1 .У задоволенні позову ОСОБА_3 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та визнанні права власності на 1/2 частини зазначеної квартири відмовлено

(справа №676/4876/17) (том 1, а. с. 27-29).

Судовим рішенням у вказаній вище справі за наслідками проведеної судової оціночно-будівельної експертизи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , як окремий об`єкт нерухомого майна фактично не існує, оскільки фактично об`єднана

з квартирою АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_1 і квартира АДРЕСА_2 хоча і зареєстровані як окремі об`єкти нерухомого майна, проте фактично об`єднані в єдине житлове приміщення, яким користується ОСОБА_2

15 березня 2019 ОСОБА_1 звернулась до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності та зобов`язання

ОСОБА_2 привести зазначені квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у попередній стан.

Із листів відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради № 78/01-15 від 29 березня 2019 року, № 45/01-12

від 26 березня 2020 року вбачається, що під час обстеження з виїздом на місце посадових осіб відділу, факту виконання будівельних робіт не виявлено, тому у відділу немає правових підстав щодо вжиття заходів реагування. Крім того, повідомлено, що реконструкція двох квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 шляхом об`єднання в одну квартиру було виконано раніше у зв`язку з вирішенням спору про окреме проживання. Відділом рекомендовано ОСОБА_2 провести кватири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у попередній стан: замурувати два дверних прорізи, які влаштовані у капітальній стіні між кватирами та зробити окремий вхід квартиру АДРЕСА_1 , провести рівнозначний обмін частками у квартирах

(том 1, а. с. 35-36).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до статей 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом приведення самочинної будівлі у попередній стан у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

У статті 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною другою статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни

не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України).

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази

не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність

і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним

у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду

з позовом про зобов`язання ОСОБА_2 привести спірні квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у попередній стан, не надано належних та допустимих доказів того, що внаслідок лише дій відповідача проведено об`єднання вказаних квартир

у єдине житлове приміщення і лише на нього слід покласти обов`язок щодо приведення їх в попередній стан. Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі самовільно перепланували квартири та фактично об`єднали їх, позивач вказане не спростувала.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції,

з урахуванням встановлених обставин справи, встановивши відсутність належних та допустимих доказів того, що лише внаслідок дій ОСОБА_2 проведено об`єднання вказаних квартир у єдине житлове приміщення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову

ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 самовільно здійснив перепланування квартир, чим порушив її прав

як співвласника квартири на мирне володіння та проживання, є безпідставні.

Частиною другою статті 386 ЦК України закріплений окремий превентивний (попереджувальний) спосіб захисту права власності, який на відміну від інших способів закріплює, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майно власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Підставою для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність

у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю.

Таким чином, відповідачем за негаторним позовом є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а підставою мають слугувати посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Доказів того, що лише внаслідок дій ОСОБА_2 проведено об`єднання вказаних квартир у єдине житлове приміщення, матеріали справи не містять. Крім того, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янець-Подільської міської ради у межах визначених законом повноважень заходи реагування відносно ОСОБА_2 не вживались за відсутності для цього правових підстав.

Посилання касаційної скарги на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 522/22250/17-ц (провадження № 61-16315св19), є безпідставним, так як у вказаній справі встановлені різні фактичні обставини справи, відмінні від тих, які встановлені в судових рішеннях суду у справі, що переглядається. Саме по собі посилання на неоднакове застосування норм матеріального права у різних справах, хоч

і у подібних правовідносинах, але за різних фактичних обставин, не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм матеріального права.

Доводи ОСОБА_1 про те, що порушено право власності на майно безпідставні, так як позивач є співвласником квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства та направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Щодо оскарження ухвали апеляційного суду про виправлення описки.

Відповідно до частин першої, другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується

в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка

не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Для усунення недоліків судового рішення передбачена стаття 269 ЦПК України щодо виправлення описок та арифметичних помилок.

Дослідивши постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня

2022 року, суд апеляційної інстанції встановив, що допущено описку при викладі змісту речення у мотивувальній частині постанови, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про її виправлення.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції про необхідність внесення виправлень

у вищезазначену ухвалу суду.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник