Справа № 523/3534/22
Провадження №2/523/696/23
У Х В А Л А

"20" лютого 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участі секретаря судового засідання Ахламової А,С.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Руснак Т.О. про забезпечення позову по цивільній справі № 523/3534/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТОБУД» про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 523/3534/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТОБУД» про визнання недійсним договору.

16 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Руснак Т.О. подала до суду заяву про забезпечення позову, якою просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - квартири, загальною площею 51.2 кв.м, житловою площею 18.7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Русна Т.О. посилається на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.02.2023 р. у справі № 523/1796/22: задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 700 000,00 (сімсот тисяч) гривень. За твердженням представника позивача, ОСОБА_2 будучи обізнаним про наявність заборгованості перед Позивачем за договором позики у сумі 700 000,00 грн. та обов`язку її повернення, здійснив безоплатне відчуження вищезазначеної квартири (майнових прав на зазначений об`єкт нерухомого майна) на користь рідного брата ОСОБА_3 , уклавши 14.02.2018 р. додаткову угоду № 2 до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 9/130 від 04.08.2017 р. Зазначену спірну угоду було укладено між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Товарством з обмеженою відповідальністю «Інтобуд». Позивач зазначає про недійсність наведеного договору, з підстав фраудаторності. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначав, що зазначена додаткова угода № 2 не містить умов щодо сплати коштів за нею, та між ОСОБА_2 та його рідним братом ОСОБА_3 відбулось безоплатне відчуження майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №9/130 від 04.08.2017. Укладення спірної додаткової угоди № 2 до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 9/130 від 04.08.2017 р. відбулось з метою ухилення від виконання потенційного рішення суду про стягнення боргу за розпискою від 01 липня 2017 року, та з метою приховання майна від виконання в майбутньому рішення суду про стягнення грошових коштів шляхом звернення стягнення на майно боржника. Наразі, існує істотна загроза, що зазначене майно, яке було передано на підставі оспорюваного правочину брату боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 може бути повторно і неоднократно відчужено та передано третім особам. За таких обставин, у випадку задоволення позову, виконання рішення суду буде значно утрудненим та фактично неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частинипершої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Статтею 150 ЦПК Українивизначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 2 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватися: забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо законності переходу права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за спірним правочином.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову судом не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, провадження № 61-5051св19).

Наразі, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 . Це підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 16.02.2023 р., номер інформаційної довідки 323013061.

В заяві про забезпечення позову адвокат Руснак Т.О. просить суд: заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - квартири, загальною площею 51.2 кв.м, житловою площею 18.7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Разом із тим, суд зазначає, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року по справі № 523/12959/18, зокрема:

-скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47442489 від 21.06.2019 року та запис про право власності №32081812 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що захід забезпечення позову, який представник позивача ОСОБА_5 просить застосувати у поданій заяві, фактично спрямований на зупинення виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2021 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року по справі № 523/12959/18.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 2 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Суд констатує, що заборона суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - квартири, загальною площею 51.2 кв.м, житловою площею 18.7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , призведе до зупинення виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2021 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року, що є недопустимим.

А тому, обраний представником позивача спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Таке правозастосування узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постанові ВС/КЦС від 01.10.2020 року за результатами розгляду справи №524/188/18, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на вище викладене, здійснивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням предмета позову, суд доходить висновку, що у задоволенні поданої представником позивача заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-154, 259-261,353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Руснак Т.О. про забезпечення позову по цивільній справі № 523/3534/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТОБУД» про визнання недійсним договору відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена та підписана 20.02.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко