Постанова

Іменем України

01 березня 2023 року

м. Київ

справа № 179/843/19

провадження № 61-10610 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Пророка В. В.,

суддів: Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

учасники справи:

заявник-ОСОБА_1 ,
представник заявника
-адвокат Клименко Ігор Іванович,
заінтересована особа
-Магдалинівська селищна рада Магдалинівського району Дніпропетровської області,
заінтересована особа, як подала апеляційну скаргу,
-ОСОБА_2 ,
представник заінтересованої особи, як подала апеляційну скаргу,
-адвокат Кузяков Олександр Володимирович,

розглянувши на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Магдалинівська селищна рада Магдалинівського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - Клименком Ігорем Івановичем , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року, прийняту колегією суддів у складі Лаченкової О. В., Городничої В. С., Петешенкової М. Ю.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт її проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю як його дружини без реєстрації шлюбу з грудня 2011 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 постійно спільно проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю як його дружина з грудня 2011 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно. ОСОБА_1 вважає себе спадкоємцем четвертої черги, тому звернулась до суду з відповідною заявою, задоволення якої їй необхідне для оформлення спадкування за померлим.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року заява ОСОБА_1 задоволена. Суд встановив факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 постійно спільно проживали однією сім`єю без шлюбу як дружина та чоловік з грудня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті ОСОБА_4 ).

4. Суд першої інстанції мотивував своє судове рішення тим, що на підставі отриманих доказів переконався, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 постійно спільно проживали однією сім`єю як дружина та чоловік з грудня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_1 встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 необхідне для одержання нею свідоцтва про право на спадщину за законом.

5. Суд першої інстанції керувався пунктом 5 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (в редакції, чинній на момент вчинення відповідних процесуальних дій, далі - ЦПК України) та пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (в редакції, чинній на момент вчинення відповідних процесуальних дій, далі - Постанова № 5).

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

6. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена. Суд скасував рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року та вирішив залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення відповідного факту, що має юридичне значення.

7. Апеляційний суд мотивував свою постанову тим, що суд першої інстанції встановлюючи відповідний факт, який має юридичне значення, не встановив, чи є інші особи, заінтересовані у вирішенні даної справи, та не перевірив чи впливатиме встановлений факт на спадкові права і обов'язки цих осіб.

8. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 підтверджують існування спору про право. З урахуванням частини четвертої статті 315 ЦПК України суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

9. Оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без розгляду. При цьому ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначений ЦПК України для цього.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

10. Відповідно до довідки Магдалинівської селищної ради від 02 травня 2019 року № 1230 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 постійно сумісно проживали та вели спільне господарство в селищі міського типу Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1 .

11. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 87.

12. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначили, що їм дійсно відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю з грудня 2011 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13. ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідною заявою, оскільки встановлення факту постійного спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 необхідне для одержання нею свідоцтва про право на спадщину за законом.

14. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 підтверджують існування спору про право.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15. У жовтні 2022 року Клименко І. І. як представник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції

16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2022 року після усунення недоліків касаційної скарги відкрите касаційне провадження у справі.

17. 16 січня 2023 року справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І., Петрова Є. В., Пророка В. В. (суддя-доповідач).

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

18. З урахуванням змісту касаційної скарги ОСОБА_1 оскаржує зазначене судове рішення на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

19. ОСОБА_1 вважає, що апеляційний суд в контексті пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України не взяв до уваги правові висновки Верховного Суду, викладені у його постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18, від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18, від 19 березня 2020 року у справі № 639/489/18, від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, від 10 лютого 2021 року у справі № 725/3535/18. Відсутні підстави вважати, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який є рідним братом померлого ОСОБА_4 та прийняв відповідну спадщину на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України, існує спір про право.

20. Верховний Суд не бере до уваги ті доводи, які не стосуються предмету спору з точки зору аргументів прийняття оскаржуваних судових рішень, а також ті, які не стосуються касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень у межах вимог, встановлених статтею 400 ЦПК України.

21. Зокрема, Верховний Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на свої правові висновки, викладені у постановах від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18, від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18, які стосуються доказування факту сумісного проживання чоловіка та жінки однією сім'єю. Апеляційний суд не робив висновків з приводу доведеності факту сумісного проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, а тому безпідставним є посилання на недотримання ним відповідних висновків Верховного Суду у контексті, сформульованому представником ОСОБА_1

(2) Позиція ОСОБА_2 .

22. 23 січня 2023 року Верховному Суду був переданий (через скриню Касаційного цивільного суду) відзив ОСОБА_2 , якого представляє адвокат Кузяков О. В. (поштова адреса зареєстрована у місті Дніпро), у якому він заперечує проти доводів касаційної скарги та вказує на законність оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, просить залишити його у силі. Зокрема, він зазначає, що частина справ, на які посилається касаційна скарга в контексті пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, не має подібних правовідносин зі справою, що розглядається, а деякі справи лише доводять правильність висновку апеляційного суду.

23. Зазначений відзив переданий із порушенням строку для надання відзиву, встановленого ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2022 року, який закінчився 15 січня 2023 року, а з урахуванням того, що 15 січня 2013 року є вихідним днем - 16 січня 2023 року.

24. До відзиву додане клопотання про поновлення строку для надання відзиву. Представник ОСОБА_2 аргументує відповідне клопотання тим, що напередодні (14 січня 2023 року) був здійснений масований ракетний обстріл міста Дніпро з суттєвими негативними наслідками для енергетичної інфраструктури міста, що негативно вплинуло на стабільність роботи поштових служб міста та можливість вчасно направити відзив сторонами спору та Верховному Суду.

25. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. При цьому відповідно до частини шостої цієї статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

26. Факт зазначеного ракетного обстрілу міста Дніпро із суттєвими негативними наслідками для енергетичної інфраструктури цього міста є загальновідомим відповідно до численних публічних офіційних повідомлень уповноважених осіб України. Відповідно до частини третьої статті 82 ЦПК України ця обставина не вимагає додаткового доказування.

27. Разом з тим згідно із доданими до відзиву доказами направлення його іншим учасникам справи це направлення відбулось 17 січня 2023 року з відділення підприємства зв'язку у Дніпропетровській області. Представник ОСОБА_2 не надав жодних інших пояснень та доказів того, чому він не міг виконати приписи ЦПК України щодо направлення відзиву Верховному Суду 17 січня 2023 року.

28. Принципи рівності сторін перед судом (закріплений у статті 6 ЦПК України), їх змагальності (стаття 12 ЦПК України) та пропорційності у цивільному судочинстві (стаття 11 ЦПК України) вимагають від Верховного Суду дотримуватися щодо сторін підходу, за якого вони у рівній мірі повинні виконувати вимоги ЦПК України. Враховуючи це та той факт, що відзив надав фаховий спеціаліст у сфері права - адвокат, Верховний Суд залишає відзив без розгляду відповідно до частини другої статті 126 ЦПК України.

(3) Позиція інших учасників справи

29. Магдалинівська селищна рада Магдалинівського району Дніпропетровської області правом на подання заперечення (відзиву; пояснень) на касаційну скаргу не скористалася.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

30. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина п`ята статті 263 ЦПК України).

31. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

32. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України (згідно із частиною третьою статті 294 ЦПК України).

33. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).

34. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

35. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

36. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).

37. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина третя статті 352 ЦПК України).

38. Стаття 367 ЦПК України визначає межі розгляду справи судом апеляційної інстанції. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і залишити заяву без розгляду.

39. Підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у певних випадках зокрема якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (згідно із пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

40. Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частини перша та друга статті 400 ЦПК України).

41. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV).

42. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

43. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 сформулювала правовий висновок щодо того, як суди оцінюють для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», зокрема пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, таку подібність. Подібність правовідносин оцінюється за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями у кожній конкретній справі.

44. ОСОБА_1 не оскаржує права ОСОБА_2 на спадок за померлим ОСОБА_4 , не довела, що спадкові права у ОСОБА_2 відсутні.

45. У справі № 336/709/18-ц Верховний Суд скасував судові рішення судів попередніх інстанцій щодо відмови у відкритті провадження за заявою жінки про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та повернув справу на новий розгляд до першої інстанції через те, що суди попередніх інстанцій мотивували свої судові рішення наявністю потенційних інших спадкоємців за померлим чоловіком, але не встановили осіб, які мають спір із заявницею про право. По-перше, Верховний Суд не приймав рішення по суті заяви. По-друге, у цій справі не встановлено, що хтось зі спадкоємців померлого має заперечення щодо встановлення відповідного факту та спадкування заявниці. У справі, що розглядається ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції з приводу задоволення відповідної заяви ОСОБА_1 , що однозначно вказує на наявність спору. Отже, зазначене вказує на те, що правовідносини у справі № 336/709/18-ц та у справі, що розглядається, не є подібними. Тому посилання на постанову Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц не є релевантним вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Аналогічно це ж саме стосується посилання представника ОСОБА_1 на постанови Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19. Додатковий факт того, що у справі № 725/3535/18 у якості заінтересованої особи був залучений встановлений спадкоємиць померлого, який не вчиняв жодних дій на підтвердження наявності спору із заявницею, також вказує на неподібність правовідносин зі справою, що розглядається.

46. Правові висновки Верховного Суду, викладені у його постановах від 19 березня 2020 року у справі № 639/489/18 лише підтверджують правильність висновку апеляційного суду у цій справі. У справі № 639/489/18 судом було встановлено наявність спору про право та правильність застосування частини четвертої статті 315 ЦПК України. Власна інтерпретація представником ОСОБА_1 норм права на користь своєї клієнтки не замінює та не визначає правові висновки Верховного Суду щодо їх застосування.

47. Суть вимоги заяви ОСОБА_1 за наявності спору про право, якого ця вимога стосується, має вирішуватись в порядку позовного провадження відповідно до встановлених ЦПК України правил. Про це вказав апеляційний суд у своїй оскаржуваній постанові, яка не позбавляє ОСОБА_1 реалізувати свої права у позовному провадженні в рамках вирішення спору про право.

48. З точки зору пояснення обґрунтованості свого судового рішення, керуючись статтею частиною п'ятою статті 263 ЦПК України, апеляційний суд мав більш докладно описати у мотивувальній частині факт встановлення спадкових прав ОСОБА_2 за померлим ОСОБА_4 та міг би більш розлого пояснити наявність спору про право. Але це не спростовує наявності встановленого ним спору про право.

49. Відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. Частина друга статті 412 ЦПК України передбачає, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

50. Отже, апеляційний суд під час розгляду справи встановив наявність спору про право, тому у відповідності до вимог ЦПК України, зокрема частини четвертої статті 315 цього Кодексу, дійшов законного висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення та залишення відповідної заяви ОСОБА_1 без розгляду. Разом з тим у відповідності до вимог ЦПК України апеляційний суд роз`яснив ОСОБА_1 її право подати позов на загальних підставах для вирішення існуючого спору про право.

51. Враховуючи зазначене, Верховний Суд не бачить підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(2.1) Щодо суті касаційної скарги

52. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. (частина третя статті 401 ЦПК України).

53. На підставі здійсненої вище оцінки аргументів учасників справи, висновків судів попередніх інстанцій Верховний Суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Клименком І. І., без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін.

(2.2) Щодо судових витрат

54. ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

55. Сторони у цій справи не заявляли вимоги про відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 141, 400, 401, 416, 419 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Клименком Ігорем Івановичем.

2. Залишити без змін постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

А. І. Грушицький

Є. В. Петров