Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2018/22

Номер провадження: 2/511/67/23

14 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання - Ніколас С.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Робулець А.А.

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Магери Р.Ю.,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовної заяви та процесуальних документів.

У вересні 2022 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати договір довічного утримання від 18.12.2019 року, укладений між нею та ОСОБА_2 на підставі ст.755 ЦК України, так як відповідачка не виконує обов`язки, покладені на неї договором.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору довічного утримання (далі- Договір), укладеного 18.12.2019 року між нею та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Л.М., вона передала у власність ОСОБА_2 належній їй на праві власності житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Умовами укладеного Договору встановлено права та обов`язки набувача майна щодо здійснення догляду за нею та утримання. Між тим відповідачка ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 договірні зобов`язання не виконують. Відповідно до умов укладеного договору , вони переїхали та проживають у її будинку, між тим догляд за нею відповідачка не здійснює, допомоги у побуті їй не надає, витрат на її утримання не несе. Вона вимушена звертатися до сторонніх осіб за допомогою, так як не має можливості самостійно пересуватися. Самостійно обслуговує себе, несе витрати по утриманню свого житла, купляє ліки за власні кошти.

Тому просила розірвати укладений між ними договір довічного утримання та повернути їй будинок та земельну ділянку.

Відповідач - ОСОБА_2 позов не визнала, надала суду відзив на позовну заяву від 01.12.2022 року (ас.с.49), в якому просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання.

У відзиві зазначила, що оспорюваний позивачем договір довічного утримання був укладений виключно за ініціативою ОСОБА_1 , яка після смерті сина та чоловіка потребувала стороннього догляду. Вони погодилися з її пропозицією, уклали у нотаріуса договір, переїхали до її будинку в АДРЕСА_1 і добросовісно з чоловіком виконували взяті на себе обов`язки по догляду за ОСОБА_1 . Спочатку до них претензій з боку ОСОБА_1 не було. Своєчасно забезпечували її їжею, ліками, необхідною медичною допомогою. Сплачували комунальні послуги. Також їй своєчасно надавалася необхідна медична допомога, вона своєчасно була поміщена до медичного закладу коли захворіла на ковід. Однак в подальшому стосунки між ними стали погіршуватися і остання почала відмовлятися від їх допомоги, поновила стосунки з онукою і заявила , що має намір розірвати договір, з чим вони не згодні, так як підстав для дострокового розірвання договору не має.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.(а.с.31)

Ухвалою суду від 01.12.2022 року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду.(а.с.58)

Позиції сторін в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала і суду показала, що вона підтримує заявлені позовні вимоги , проживати з відповідачкою та ї чоловіком не має змоги, так як з боку чоловіка відповідачки ОСОБА_3 вчиняється відносно неї домашнє насильство.

Вона є особою похилого віку, має низку захворювань, які не дають можливості їй пересуватися та обслуговувати себе, а тому вона потребує сторонньої щоденної допомоги. Її чоловік та син померли, в неї є лише онука, з якою на час укладення договору довічного утримання в неї були складні стосунки. Спочатку вона отримувала послуги по догляду за нею від соціальних працівників, які були за нею закріплені, а потім вирішила запропонувати власний двоповерховий будинок своїм родичам сім`ї ОСОБА_3 , з яким у неї є спільна онука та його дружині. Біля десяти місяців вони домовлялися про підписання договору та його умови. При цьому ОСОБА_3 позичив у неї 76 000 грн, які до цього часу не повернув.

Після підписання договору ОСОБА_2 з чоловіком переїхали до її будинку, вона в свою чергу залишилася проживати у літній кухні, де вже був облаштований її побут. Незабаром відповідачка народила дитину. Між тим після підписання договору її доглядом та утриманням вказані особи не займалися, допомоги їй не надавали, ліки не купували, вона самостійно платила за комунальні послуги, а про допомогу просила сусіда. Продукти для неї ОСОБА_4 купляла за її гроші, так як у них грошей не має, вони обоє не працюють.

Відповідач - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, суду показала, що стосунки з позивачкою погіршилися по її ж вині, так як остання відновила стосунки з онукою та її матір`ю, а тому має намір позбавити їх будинку та розірвати договір. Вона весь час доглядала за ОСОБА_1 , прибирала, готувала їсти, вони з чоловіком купували їй ліки за призначенням лікаря.

Між тим в подальшому в судовому засіданні надала суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю та не заперечувала при таких обставинах проти розірвання договору довічного утримання.

Третя особа - ОСОБА_3 просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову, так як він безпідставний . Він ніколи не кривдив її, між тим остання весь час провокувала його на сварки, принижувала його і його дружину. Коли відновила стосунки зі своєю онукою та її матір`ю, почала відмовлятися від послуг його дружини, від їх продуктів.

Судом по справі встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

18.12.2019 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Л.М.Патраманською відповідно до якого ОСОБА_1 передає належний їй житловий будинок та господарчі споруди та земельну ділянку, площею 0,2500 га,які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 зобов`язується за договором надавати ОСОБА_1 довічне матеріальне забезпечення та догляд.

Відповідно до п.п.3.2 Розділу 3 Договору ОСОБА_2 , як набувач уклала Договір за згодою чоловіка ОСОБА_3 , який подав нотаріусу відповідну заяву про згоду на здійснення правочину.

Відповідно до п.п.3.8 Розділу 3 Договору ОСОБА_2 . уклавши оспорюваний договір взяла на себе зобов`язання надавати ОСОБА_1 довічне матеріальне забезпеченні та догляд у вигляді:

-слідкувати за станом здоров`я, забезпечувати її медичними послугами та ліками;

-забезпечувати догляд та придбання ліків, оплати медичних послуг і процедур у випадку хвороби «Відчужувача»;

Грошова оцінка матеріального забезпечення ОСОБА_1 визначена за згодою сторін в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за місяць.

ОСОБА_2 зобов`язана забезпечити ОСОБА_1 безоплатним житлом у вказаному в договорі житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

За ОСОБА_1 , як відчужувачем зберігається право довічного проживання в житловому будинку, що є предметом договору.

У разі смерті відчужувана набувач зобов`язується безоплатно поховати її та поставити пам`ятники ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , аналогічні синам.

В підтвердження необхідності надання позивачці стороннього догляду нею надано суду медичні документи, відповідно до яких :

-згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 остання страждає на ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу, деформуючий остеоартроз лівого коліна. Пересувається по хаті за допомогою табуретки, потребує постійного стороннього догляду.(а.с.5)

-згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №123/62 ОСОБА_1 має захворювання двостороння пневмонія, грижа. (а.с.6)

Крім цього, в судовому засіданні за клопотанням позивачки для дослідження обставин укладення нею договору довічного утримання та виконання умов відповідачкою були допитані у справі свідки, зокрема свідок ОСОБА_6 , невістка позивачки, яка суду показала, що ОСОБА_1 після смерті сина, а потім чоловіка залишилася проживати одна у власному будинку в с.Кучурган. Вона з донькою запропонували переїхати їй до міста Одеси, однак вона відмовилась, так як бажала проживати у своєму будинку. За власною ініціативою уклала договір з відповідачкою, однак після дзвінка ОСОБА_1 коли вони приїхали її відвідати , почала скаржитися на те, що її обманули, будинок забрали , а їй догляд не забезпечено. З обстановки в будинку було зрозуміло, що ОСОБА_1 потребує допомоги, догляду та медичної допомоги.

Також свідок по справі ОСОБА_7 також в суді підтвердив, що ОСОБА_1 , мати його близького товариша , також в 2022 році влітку дзвонила йому та просила допомоги, так як вона уклала договір довічного утримання з ОСОБА_8 , а останні їй допомоги не надають.

Висновки суду та застосовані норми права.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Судом установлено, що згідно з пунктом 2.1 договору довічного утримання відповідач ОСОБА_2 прийняла у власність житловий будинок та господарчі споруди та земельну ділянку площею 0,2500 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та взяла на себе зобов`язання повністю утримувати позивача, забезпечувати його харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, а також надати можливість безкоштовного довічного користування будинком.

Ціна матеріального забезпечення (продукти, одяг, догляд, необхідна допомога) визначена сторонами в розмірі однієї мінімальної заробітної плати в місяць, встановленої чинним законодавством України (пункт 2.2 договору довічного утримання).

Аналізуючи зміст статті 744 ЦК України Верховний суд у своєму висновку , викладеному в постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 645/3284/19 зазначив, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і з догляду, розмежував указані поняття: - утримання характерне для зобов`язань майнового характеру; - догляд з-поміж іншого може полягати в конкретних діях, турботі та піклуванні набувача про відчужувача з огляду на його похилий вік та потребу в сторонній допомозі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність свої вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Крім цього , Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач.

Такі висновки щодо застосування положень статей 755, 756 ЦК України узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19.

Отже, з урахуванням підстав позову, саме відповідачка ОСОБА_2 зобов`язана була довести в суді належне виконання умов договору довічного утримання.

Однак суд вважає, що нею такі дії не здійснено, зокрема, не подано жодного доказу надання ОСОБА_1 щомісячного матеріального забезпечення та здійснення нею догляду в об`ємі, передбаченому договором, тобто не спростовано твердження позивачки про наявність підстав для розірвання договору в зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою обов`язків по її довічному утриманню та догляду.

Позивач в свою чергу посилалася на покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо неналежного виконання відповідачкою договірних зобов`язань, які хоч і не містять достовірної інформації про неналежне виконання умов договору, однак їх не можна вважати такими поясненнями, які взагалі не свідчать про таку інформацію. Пояснення свідків є одними із засобів доказування, чим скористався позивач, як правом, яке йому надано процесуальним законодавством.

Відповідач ОСОБА_2 також, не надавши доказів належного виконання договірних зобов`язань в подальшому подала заяву про визнання позову ОСОБА_1 та таким чином висловила свою згоду на розірвання даного договору.(а.с.85)

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання договору довічного утримання від 18 грудня 2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання.

Судові витрати по справі складають 992,40 грн, які сплачено позивачем в якості судового збору при зверненні до суду.

Оскільки позов задоволено, дані витрати належить стягнути з відповідачки на користь позивачки.

На підставі ст. 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання, - задовольнити.

Розірвати Договір довічного утримання від 18 грудня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Любов Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №1918.

Припинити та зняти заборону відчуження, накладену 18 грудня 2019 року нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Любов Миколаївною, зареєстровану в реєстрі за №119,1920 у зв`язку із посвідченням договору довічного утримання від 18 грудня 2019 року на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ) судові витрати по оплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційн інстанції.

Суддя Ж. В. Теренчук