ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 632/257/20 Номер провадження 22-ц/814/1528/23Головуючий у 1-й інстанції Библів С.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.,

розглянувши у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником ОСОБА_2 ,

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року, постановлену суддею Библів С.В., про призначення експертизи,

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу спадкодавця,

в с т а н о в и в:

13.02.2020 ОСОБА_3 звернувся в суд із указаним позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на його користь борг у розмірі 66 410,00 грн. та понесені судові витрати.

28.12.2020 представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявлено суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, виконання якої просить доручити експертам Харківського НДЕКЦ МВС України та поставити на вирішення питання:

- чи виконаний рукописний запис в розписці від 16.09.2010 ОСОБА_4 .?

- чи виконаний рукописний запис у розписці від 16.09.2010 однією особою, чи декількома особами, якщо декількома особами, то де, в якій частині розписку написано почерками різних людей?

- чи виконаний рукописний запис в заповіті від 16.09.2010 ОСОБА_4 . Якщо так, чи виконаний рукописний запис (підпис) у незвичному для виконавця стані (наприклад, стан фізичної втоми, тяжкий хворобливий стан), чи усвідомлювала особа, яка підписала заповіт свої дії в повному обсязі і могла керувати ними.

Для проведення експертизи просить витребувати у ОСОБА_3 оригінал розписки від 16.09.2010 та оригінал заповіту ОСОБА_4 від 16.09.2010./а.с.49-50 т.2/

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.08.2021 клопотання представника відповідачки задоволено частково.

Призначено у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу спадкодавця почеркознавчу експертизу, на вирішення якої, поставити питання експертові - почеркознавцю:

- ким виконаний підпис від імені ОСОБА_4 під розпискою від 16.09.2010, нею самою, або іншою особою?

В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Проведення експертизи доручено експертам Харківського НДЕКЦ УМВС України, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Постановлено надати експертам матеріали даної цивільної справи.

Указана ухвала вмотивована нормами ст.ст.102, 103 ЦПК України та висновком міськрайонного суду, що для встановлення певних обставин справи необхідні спеціальні знання. Проте, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню в частині питань, які мають бути постановлені перед експертом.

Відповідач, в особі представника, не погодилась із ухвалою суду першої інстанції та оскаржила її в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу міськрайонного суду в частині відмови у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи і поставити на вирішення експерта питання: "Чи виконаний рукописний запис у розписці від 16.09.2010 однією особою, чи декількома особами, якщо декількома особами, то де, в якій частині розписку написано почерками різних людей?" В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена із порушенням вимог ст.ст.49,103,105 ЦПК України, оскільки при визначенні переліку питань, заявлених на вирішення експертів та відхиливши їх частину, суд наперед оцінив та вирішив спір в частині того, що має значення для справи, та обмежив права відповідача на збирання доказів на обґрунтування своїх заперечень.

Зазначає, що ОСОБА_4 була пристарілою, мала ряд захворювань і 16.08.2010 підписала ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки, та заповіт на його ім`я, а також розписку про отримання коштів, яку могла вважати розпискою про отримання орендної плати.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.12.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником ОСОБА_2 , на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.08.2021; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 09.12.2022.

07.03.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розгляд справи без їх участі. Заявлені в апеляційній скарзі вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за відсутності їх представника.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 13.02.2020 ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу спадкодавця у розмірі 66 410,00 грн./а.с.1-3 т.1/

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 16.09.2010 позичив ОСОБА_4 66 410,00 грн. зі строком повернення до 01.09.2017, про що було складено розписку та в присутні дочки позичальниці досягнуто домовленості, що позивач не буде пред`являти вимоги по поверненню вказаної суми на підставі ст.1281 ЦК України, а вона поверне йому борг упродовж 3-х років. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , за життя склавши на його користь заповіт, зокрема, на земельну ділянку щодо якої існує судовий спір зі ОСОБА_1 .

28.12.2020 представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявлено суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, виконання якої просить доручити експертам Харківського НДЕКЦ МВС України та поставити на вирішення питання:

- чи виконаний рукописний запис в розписці від 16.09.2010 ОСОБА_4 .?

- чи виконаний рукописний запис у розписці від 16.09.2010 однією особою, чи декількома особами, якщо декількома особами, то де, в якій частині розписку написано почерками різних людей?

- чи виконаний рукописний запис в заповіті від 16.09.2010 ОСОБА_4 . Якщо так, чи виконаний рукописний запис (підпис) у незвичному для виконавця стані (наприклад, стан фізичної втоми, тяжкий хворобливий стан), чи усвідомлювала особа, яка підписала заповіт свої дії в повному обсязі і могла керувати ними.

Для проведення експертизи просить витребувати у ОСОБА_3 оригінал розписки від 16.09.2010 та оригінал заповіту ОСОБА_4 від 16.09.2010./а.с.49-50 т.2/

17.02.2021 ОСОБА_3 у письмовому клопотанні просив відмовити представнику відповідача - ОСОБА_2 в задоволенні клопотання в частині постановленого нею питання: «Чи виконаний рукописний запис в заповіті від 16.09.2010 ОСОБА_4 . Якщо так, чи виконаний рукописний запис (підпис) у незвичному для виконавця стані (наприклад, стан фізичної втоми, тяжкий хворобливий стан), чи усвідомлювала особа, яка підписувала заповіт свої дії в повному обсязі і могла керувати ними.

Призначаючи почеркознавчу експертизу по справі, просить поставити перед експертною установою, якій буде доручено її проведення, питання:

- Ким виконаний підпис від імені ОСОБА_4 під розпискою від 16.09.2010, нею самою, або іншою особою?/а.с.68-69 т.2/

Частково задовольняючи клопотання відповідача, міськрайонний суд виходив із того, що для прийняття законного і обґрунтованого рішення по суті справи необхідно провести почеркознавчу експертизу.

Проте, суд вважає, що друге питання має бути виключене, оскільки сторона відповідачки має лише сумнів щодо справжності підпису ОСОБА_4 під текстом розписки. Тоді як чинним законодавством не встановлено чи має бути розписка написана рукописним текстом чи надрукована, а мова йде лише про те, що боржник має проставити свій підпис із зазначенням свого прізвища, ім`я та по батькові, тобто фактично знати зміст правочину і засвідчити про це власним підписом.

Щодо першого питання, суд зазначив, що його слід викласти саме у редакції : «ким виконаний підпис від імені ОСОБА_4 під розпискою від 16.09.2010, нею самою, або іншою особою?», що буде коректним та правильним і не спричинить тяганини у справі.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із положеннями статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За змістом статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Із огляду на викладені норми процесуального закону, оцінка судом доказів на предмет їх належності та відповідності предмету спору є обов`язком суду, а тому неспроможними є доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст.ст.49,103,105 ЦПК України.

При цьому запропоноване відповідачем питання «чи виконаний рукописний запис у розписці від 16.09.2010 однією особою, чи декількома особами, якщо декількома особами, то де, в якій частині розписку написано почерками різних людей?», виходить за межі предмету доказування, яким у цій справі є наявність волевиявлення позичальника на укладення договору, а саме, факту підписання розписки, як підстави стягнення суми боргу, а не особи, якою виготовлено рукозаписний запис розписки.

Таким чином суд першої, визначаючи перелік питань для вирішення експертів, дійшов правильного висновку, що чинним законодавством не встановлено чи має бути розписка написана рукописним текстом чи надрукована, мова йде лише про те, що боржник має проставити свій підпис із зазначенням свого прізвища, ім`я та по батькові, тобто фактично знати зміст правочину і засвідчити про це власним підписом.

Такі висновки суду першої інстанції відповідачем у апеляційній скарзі не спростовано, її доводи зводяться до незгоди із судовим рішенням та посиланням на обставини, що не стосуються предмета доказування у даній справі, зокрема, укладення між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договору оренди землі та заповіту на його ім`я.

Підстав вважати, що суд першої інстанції обмежив права відповідача на збирання доказів на обґрунтування своїх заперечень, колегія суддів не вбачає, оскільки значення для справи мають належні докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), тому обґрунтування заперечень, за відсутності зустрічних вимог позову про визнання договору неукладеним/недійсним, має відбуватися із дотриманням вимог процесуального закону належними доказами.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги апеляційний суд застосовує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали міськрайонного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.А. Лобов