Справа № 191/478/22
Провадження № 2/191/171/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача - адвокат Ведмедовська Г.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 19 травня 2007 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрів актів зроблено запис №1.

Під час шлюбу, 06.05.2010, на підставі договору купівлі-продажу, вони придбали житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Власником вищевказаного будинку є відповідач.

09.06.2020 Вільнянський районний суд Запорізької області виніс заочне рішення, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

На даний час сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть. Однак, не вирішеним залишилося питанням щодо придбаного за час шлюбу будинку, документи на який знаходяться у відповідач. Вважає, що вищезазначений житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Мирним шляхом вирішити питання щодо поділу майна відповідач не бажає. У зв`язку з чим просить визнати житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ., та визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують повністю та просять задовольнити.

Представник відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив прийняти рішення на розсуд суду, відповідно до вимог закону.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 травня 2007 року уклали шлюбі, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Великомихайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №1.

Факт наявності спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом серії НОМЕР_3 (а.с.7).

09 червня 2020 року заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано ( а.с.8).

За час перебування у шлюбі, на підставі договору купівлі- продажу будинку від 05 травня 2010 року,посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., відповідачем ОСОБА_2 був придбаний будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.77-79).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №295332967 від 19.01.2022 вбачається, що дійсно будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, ВМТ №373316р. №1132, 06.05.2010, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу В.В. Лозенко, його частка 1/1. Загальна площа 51,3 кв.м, житлова площа 30,3 кв.м (а.с.10).

Також судом були досліджені матеріали інвентаризаційної справи №41 по домолодінню за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (ст. 70 СК України).

Згідно із ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як зазначено у пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Судом встановлено, що сторони з 2007 року перебували у шлюбі, під час якого ними у 2010 році було придбано у власність будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за відповідачем.

Враховуючи, що вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, відповідно частки дружини та чоловіка у ньому є рівними, спірний будинок підлягає поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні по 1/2 частині кожному, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень

Керуючись ст.ст.3-13,141,193,235,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені нею судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЯ. Ю. Костеленко