ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2191/23 Справа № 199/5166/21 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.02.2018 між автомобілем державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 сталося ДТП в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винуватцем ДТП, за спільно складеним повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду є ОСОБА_1 .

Цивільно правова відповідальність власника наземного транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у АТ «СК «КРАЇНА», а цивільно правова відповідальність власника наземного транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_2 у ПрАТ «СК «Дім Страхування».

За заявою власника транспортного засобу НОМЕР_1 , АТ «СК «КРАЇНА» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 5 474,20 грн.

За заявою АТ «СК «КРАЇНА», ПрАТ «СК «Дім Страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 1 684,82 грн.

Оскільки вимога скерована до ОСОБА_1 щодо вирішення питання стосовно відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 789,38 грн. (5 474,20 - 1 684,82), у позасудовому порядку залишилась останнім без належної уваги, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Враховуючи зазначене позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 в порядку регресу шкоду завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди яка становить 3 789,38 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, акціонерне товариство «Страхова компанія «КРАЇНА» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №УА 147897, цивільно правова відповідальність власника наземного транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_3 застрахована у ПТ «СК «КРАЇНА».

Згідно з копією договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/6235677) цивільно правова відповідальність власника наземного транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована у ПрАТ «СК «Страховий Дім».

Відповідно до копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду яка мала місце 01.02.2018, між автомобілем державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 сталася ДТП, винним, за згодою сторін, визнано ОСОБА_1 .

Згідно з копією звіту про оцінку про оцінку вартості спричиненої шкоди №06-02-18В, шкода завдана власнику автомобіля державний номерний знак НОМЕР_3 в результаті ДТП яке мало місце 01.02.2018 становить 9 179,50 грн.

Відповідно до копії страхового акту №10/48518/2.1.5.1, АТ «СК «КРАЇНА» визначено: вартість відновлювального ремонту - 7 792,75 грн.; франшиза - 950,00 грн.; зменшення розміру страхового відшкодування - 1 368,55 грн., розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті - 5 474,20 грн.

Згідно з актом звірки і зарахування взаємної заборгованості від 26.03.2018 та платіжним дорученням №2589 від 27.03.2018 власнику автомобіля державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 було виплачено АТ «СК «КРАЇНА» страхове відшкодування у розмірі 5 474,20 грн.

Відповідно до копії претензії та вимоги, ПрАТ «СК «Страховий Дім» виплатило АТ «СК «Країна» страхове відшкодування у розмірі 1 684,82 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована, а сума страхового відшкодування не перевищує розміру завданої шкоди, та договором обов`язкового страхування не передбачено франшизу, тому відсутні підстави для покладення на ОСОБА_1 відповідальності по відшкодуванню шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Положенням статті 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майна третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (п.56).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п.57).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну за полісом ПрАТ «СК «Страховий Дім» серія АК/6235677 становить 100000 грн., фактичний розмір шкоди, визначений позивачем, становить 5474,20 грн.; приймаючи до уваги, що ПрАТ «СК «Страховий Дім» відшкодовано позивачу 1 684,82 грн., - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача частини невиплаченого йому матеріального збитку в сумі 3 789,38 грн. з винуватця ДТП ОСОБА_1 , адже загальний розмір шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика ПрАТ «СК «Страховий Дім».

Позивачем не доведено наявність підстав для стягнення саме з відповідача недоплачених 3 789,38 грн., не обґрунтовано правомірність невиплати вказаної грошової суми позивачу саме ПрАТ «СК «Страховий Дім» .

Таким чином, докази та обставини, на які посилаються заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: