ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 600/375/19Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/12/23 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

03 березня 2023 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення у справі №600/375/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання договорів недійсними та припинення речових прав,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» (ТОВ «Теофіпілка»), правонаступником якого є Приватне агропромислове підприємство «Агропродсер-віс» (далі - ПАП «Агропродсервіс») про визнання договорів недійсними та припи-нення речових прав.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо припинення речових прав, які виникли на підставі спірних договорів та угод, представник позивачів - адвокат Александров В.В. подав на нього апеляційну скаргу.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року апеляційну скаргу задоволено.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року в частині відмови в задоволенні позову про припинення речових прав скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов в даній частині задоволено.

Припинено речові права, які виникли на підставі:

1) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2016 року між ОСОБА_13 та TOB «Теофіпілка», та договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0284) між ОСОБА_13 та TOB «Теофіпілка»;

2) угоди від 06 липня 2018 року року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2016 року між ОСОБА_9 та TOB «Теофіпілка», та договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0516) між ОСОБА_9 та TOB «Теофіпілка»;

3) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2006 року та додаткової угоди від 27 серпня 2016 року договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_15 , та TOB «Теофіпілка», та договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0215) між ОСОБА_15 та TOB «Теофіпілка»;

4) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2006 року та додаткової угоди від 27 лютого 2016 року договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_16 та TOB «Теофіпілка» та договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0206) між ОСОБА_16 та TOB «Теофіпілка»;

5) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2006 та додаткової угоди від 27 серпня 2016 року договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_16 та TOB « Теофіпілка», договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0207) між ОСОБА_16 та TOB «Теофіпілка»;

6) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2016 року між ОСОБА_14 та ТОВ «Теофіпілка», та договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0511) між ОСОБА_14 та TOB «Теофіпілка»;

7) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15 листопада 2016 року між ОСОБА_10 та TOB «Теофіпілка», та договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0320) між ОСОБА_10 та TOB «Теофіпілка»;

8) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15 листопада 2016 між ОСОБА_10 та TOB «Теофіпілка», та договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0319) між ОСОБА_10 та TOB «Теофіпілка»;

9) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 13 лютого 2006 року та додаткової угоди від 27 серпня 2016 року договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_8 та ТОВ «Теофіпілка», та договору оренди земельної ділянки від 09.07.2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0181) між ОСОБА_8 та TOB «Теофіпілка»;

10) угоди від 06 липня 2018 року про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04 січня 2017 року між ОСОБА_12 та TOB «Теофіпілка», та договору оренди земельної ділянки від 09 липня 2018 року (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0283) між ОСОБА_12 та TOB «Теофіпілка».

Стягнуто з ПАП «Агропродсервіс» на користь ОСОБА_15 судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 6954 гривні 00 копійок.

Стягнуто з ПАП «Агропродсервіс» на користь ОСОБА_10 судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 4610 гривень 40 копійок.

Стягнуто з ПАП «Агропродсервіс» на користь ОСОБА_12 судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 2305 гривень 20 копійок.

Стягнуто з ПАП «Агропродсервіс» на користь ОСОБА_8 судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 2305 гривень 20 копійок.

Стягнуто з ПАП «Агропродсервіс» на користь ОСОБА_14 судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 2305 гривень 20 копійок.

Стягнуто з ПАП «Агропродсервіс» на користь ОСОБА_9 судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 2305 гривень 20 копійок.

Стягнуто з ПАП «Агропродсервіс» на користь ОСОБА_13 судовий збір за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 2305 гривень 20 копійок.

24 лютого 2023 року представник ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 - адвокат Александров В.В. подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи не вирішив питання про розподіл судових витрат щодо позовних вимог про визнання договорів недійсними.

Частиною четвертою статті 270 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому, згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, враховуючи, що апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін у судове засідання, дана заява розглядається в порядку письмового провадження без призначення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з доводами заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відповідно до частини п`ятої статті 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно аналізу вищевказаної норми вбачається, що за ч.9 ст. 141 ЦПК України суд має право, а не обов`язок стягнути судові витрати.

Водночас, процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір, має бути належним чином обґрунтовано.

Аналогічний висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19.

Як уже зазначалось, Тернопільський апеляційний суд своєю постановою від 06 лютого 2023 року апеляційну скаргу задоволив в частині припинення речових прав, здійснивши при цьому розподіл судових витрат у частині судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Також, жодних клопотань про застосування приписів частини дев`ятої статті 141 ЦПК України з огляду на неправомірні дії сторони, представник позивачів до суду апеляційної інстанції до судового засідання та у судовому засіданні 06 лютого 2023 року не заявляв.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання договорів недійсними.

Такі обставини спростовують доводи представника позивачів про те, що спір у цій справі було ініційовано ним саме внаслідок неправомірних дій іншої сторони; ці висновки суду не оскаржувалися представником позивачів, тож у клопотанні представника позивачів про застосування частини дев`ятої статті 141 ЦПК України слід відмовити.

Таким чином безпідставні є посилання представника апелянтів про те, що на відповідача слід покласти відшкодування судового збору, незалежно від того, що позовні вимоги задоволено частково.

З огляду на те, що рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2022 року в частині щодо визнання договорів недійсними відмовлено, а тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат в даній частині.

Керуючись статями 141, 270, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення у справі №600/375/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання договорів недійсними та припинення речових прав - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді