Справа № 523/663/21
Провадження №2/523/742/23
У Х В А Л А

"23" лютого 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участі секретаря судового засідання Ахламової А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеса, клопотання представника відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 адвоката Саєвського М.О. про огляд доказів за їх місцезнаходженням, по цивільній справі № 523/663/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про захист авторського права, стягнення суми компенсації у розмірі 600 000 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа № 523/663/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про захист авторського права, стягнення суми компенсації у розмірі 600 000 грн.

Представник відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 адвокат Саєвський М.О. звернувся до суду із клопотанням про огляд доказів за їх місцезнаходженням, згідно якого просив:

-провести огляд веб сайту і веб сторінки відповідача у мережі Facebook в мережі Інтернет (режим доступу: за посиланням на веб сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 і веб сторінку сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з метою встановлення та фіксування їх змісту та наявності навчальних матеріалів.

-провести огляд веб-сайту журналу «Судноплавство» у мережі Facebook в мережі Інтернет станом на 07.04.2020 року (до передачі виключних майнових прав на сайт та всіх його складових) (режим доступу: https://web.archive.org/web/5438/https://sudohodstvo.org/).

-провести огляд веб-сторінки мережі Інтернет ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою встановлення створення твору « ІНФОРМАЦІЯ_4 » третьою особою.

Обґрунтував клопотання тим, що огляд наведених доказів за їх місцезнаходженням є необхідним для підтвердження використання попереднього (старого) логотипу «Судоходство» саме у навчальних та некомерційних цілях.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення клопотання, навела доводи аналогічні викладеним у письмових запереченнях на клопотання.

Відповідач Фізична особа підприємець ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Саєвський М.О. у судове засідання не з`явився. Суд намагався забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, двічі запрошуючи його для участі у судовому засіданні в електронному кабінеті, разом із тим, з`єднатися з адвокатом Саєвським М.О. так і не вдалось, не з вини суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що до цього неодноразово відкладав розгляд справи, зокрема у зв`язку із неможливістю технічного з`єднання з адвокатом Саєвським М.О. в порядку відеоконференції, та з метою забезпечення його участі у судовому засіданні.

Одночасно, суд зазначає, що відповідач Фізична особа підприємець ОСОБА_4 має ще одного представника адвоката Кочман К.П., який ознайомлювався із матеріалами справи, йому відома дата розгляду справи, однак до судового засідання він не з`явився, причин не явки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження та робота судів.

Статтею 3 ЦПК України гарантовано кожній особі право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зазначене право особа може реалізувати в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2)поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Керуючись наведеними обставинами, суд розпочав розгляд справи по суті за відсутності відповідача та його представників.

Вивчивши подане до суду клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Згідно з ч.7 ст.85 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Відповідно до ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Таким чином, електронні документи, як докази у справі, можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії. При цьому, огляд електронного доказу (веб-сайту або сторінки) за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється лише з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду.

Суд зазначає, що відповідачем та його представником не надано суду доказів того, що заявлені до огляду доказу не можуть бути доставлені до суду.

Зокрема, відповідач та його представник мали технічну можливість самостійно зафіксувати зміст: веб сайту і веб сторінки відповідача у мережі Facebook в мережі Інтернет (режим доступу: за посиланням на веб сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 ; веб сторінки сайт https://www.facebook.com/solardigitalua), веб-сайту журналу «Судноплавство» у мережі Facebook в мережі Інтернет станом на 07.04.2020 року (до передачі виключних майнових прав на сайт та всіх його складових) (режим доступу: https://web.archive.org/web/5438/https://sudohodstvo.org/), веб-сторінки мережі Інтернет https://www.behance.net/profile/golovach-kdf37, або надати відповідний висновок спеціаліста.

Доказів про те, що представник відповідача використав наявні у нього можливості для формування та збереження доказів, проте такі його дії не мали позитивного результату, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 83, 85, 260, 261, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 адвоката Саєвського М.О. про огляд доказів за їх місцезнаходженням, по цивільній справі № 523/663/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про захист авторського права, стягнення суми компенсації у розмірі 600 000 грн відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 28.02.2023 року.

Суддя: К.О. Далеко