Справа № 125/743/22
Провадження № 22-ц/801/595/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Войтка Ю. Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою керівника Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Державної інспекції архітектури та містобудування України, Барської міської ради, на рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 липня 2022 року у цивільній справі № 125/743/22

за позовом ОСОБА_1 до Барської міської ради Вінницької області про визнання права власності на самочинне будівництво,

встановив:

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 22 липня 2022 року позов у вказаній цивільній справі задоволено, визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на нежитлове приміщення «торгово-офісну будівлю», загальною площею 187,0 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Державної інспекції архітектури та містобудування України, Барської міської ради, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, вказавши, що існування такого незаконного рішення спричиняє шкоду інтересам держави.

Подаючи апеляційну скаргу керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

На вимогу суду апеляційної інстанції з Барського районного суду Вінницької області 23 лютого 2023 року надійшли матеріали вказаної цивільної справи.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подачі апеляційної скарги заявник посилається на те, що прокурору законодавством надано право ініціювати перегляд судових рішень за позовами інших осіб у яких рішення набрали законної сили з підстав не здійснення або неналежного здійснення суб`єктами владних повноважень захисту державних інтересів. У цій справі прокурор звертається з апеляційною скаргою в інтересах державних органів в особі

Державної інспекції архітектури та містобудування України, яка не брала участі в справі, та Барської міської ради, яка будучи відповідачем у справі знаючи про незаконне рішення, що порушує інтереси держави, внаслідок неналежного здійснення своїх повноважень не вжила заходів до його оскарження. Указує, що оскаржуване рішення ухвалене без участі прокурора, за бездіяльності органів державної влади, уповноважених представляти інтереси держави у спірних правовідносинах, що об`єктивно унеможливило подачу апеляційної скарги у передбачені частиною першою статті 354 ЦПК України строки, апеляційна скарга подана впродовж 30 днів з дня ознайомлення прокурора з матеріалами справи, а саме 10.01.2023. Указує, що це є підставою для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ознайомившись із апеляційною скаргою та матеріалами справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 ЦПК України, прокурор вправі подати апеляційну скаргу з обґрунтуванням в чому полягає порушення інтересів держави та підстави звернення прокурора до суду.

Частиною першою статті 57 ЦПК України встановлено, що органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулись до суду в інтересах осіб, мають процесуальні права та обов`язки, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що на прокуратуру покладаються функції, зокрема представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III ЦПК України.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом/скаргою у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194 гс 19).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді має наслідком залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для залишення позову без розгляду.

Аналогічні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду уточнила свої висновки, зроблені в постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 року у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 квітня 2019 року у справі № 923/560/18, від 18 квітня 2019 року у справі № 913/299/18, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18, вказавши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

У апеляційній скарзі прокурор зазначив підставою для представництва інтересів держави те, що незважаючи на незаконність оскаржуваного рішення, Барською міською радою Вінницької області заходи щодо його перегляду в апеляційному порядку не вживаються, що зумовлює необхідність втручання прокурора з метою захисту інтересів держави.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено Барським районним судом Вінницької області 22 липня 2022 року за відсутності сторін та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04.08.2022.

При цьому копія рішення суду першої інстанції учасникам справи до відома не надсилалась, такі відомості в матеріалах справи відсутні.

До апеляційної скарги додані листи керівника Жмеринської окружної прокуратури датовані 08.02.2023 № 52/1-138 вих-23, № 52/1-141 вих-23, щодо повідомлення Державної інспекції архітектури та містобудування України, яка не брала участі в справі, та відповідача Барську міську раду, що Жмеринською окружною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про подання апеляційної скаргу в інтересах держави в особі повідомлених осіб на рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 липня 2022 року у вказаній справі. Дані про направлення листів та отримання їх адресатами відсутні.

Апеляційну скаргу на рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 липня 2022 року подано до апеляційної інстанції керівником Жмеринської окружної прокуратури засобами поштового зв`язку 10.02.2023.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Таким чином наведені обставини свідчать, що прокурором не дотримано принципу попереднього повідомлення суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, яке повинно передувати такому зверненню до суду, що прямо суперечить вимогам зазначеним в ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та фактично не надано можливість даному органу відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання апеляційної скарги або аргументованого повідомлення про відсутність такого порушення.

За вказаних обставини, доводи апеляційної скарги, що дані органи не оскаржили судове рішення протягом розумного строку є безпідставними.

Прокурором також не подано доказів, які б підтверджували факт невиконання або неналежного виконання указаними органами, які є самостійними юридичними особами з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із здійсненням державного контролю.

Отже керівник Жмеринської окружної прокуратури звертаючись з апеляційною скаргою 10.02.2023 не навів аргументів для підтвердження бездіяльності компетентних органів та невжиття ними жодних заходів протягом розумного строку після того, як цим органам стало відомо про можливе порушення інтересів держави, що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Крім того, подана апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України.

Так, частиною четвертою статті 356 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються, крім іншого, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Докази на підтвердження сплати судового збору у встановленому законом розмірі або документи, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору скаржником не надано.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відтак розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі складає 10 384 грн 11 коп., тобто 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (6 922 грн 74 коп.).

Отже скаржнику необхідно сплатити судовий збір в сумі 10 384 грн 11 коп. за наступними реквізитами:

ГУК у Він.обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскарження) по справі ______ (номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга на рішення суду не відповідає вимогам цивільного процесуального закону, суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Апеляційну скаргу керівника Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Державної інспекції архітектури та містобудування України, Барської міської ради, на рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 липня 2022 року у вказаній справі залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання зазначених вимог, апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко