Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6049/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виноградівської міської ради, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду із позовом до Виноградівської міської ради, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 дідо позивачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 їх мати.

На випадок своєї смерті ні ОСОБА_3 , а ні ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишили.

Спадкоємцями першої черги є позивачі ОСОБА_1 11.06.2007 року та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , їх батько, від спадщини відмовився на користь свої дітей.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (його дочка- спадкоємець першої черги) прийняла спадщину в порядку ч.3 статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з померлим, але до нотаріуса не зверталася щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (житловий будинок) яке залишилося після йото смерті, як цього вимагає ч.1 статті 1297 Цивільного кодексу України. Дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідок Виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 03.10.2022 року № 765 та 766 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з нею проживали:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чоловік.

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 син.

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина (підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, що додається) на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради та довідкою КП «Виноградівське РБ`ГІ».

Отже, в зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право па спадщину за законом, віл імені позивачів звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори їх законний представник ОСОБА_1 (їх батько, який відмовився від прийняття спадщини на користь свої дітей. Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів йому в цьому було відмовлено.

Позивач ОСОБА_7 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримуєють повністю та просять суд такі задоволити.

Відповідач представник Виноградівської міської ради про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позову.

Представник Виноградівської державної нотаріальної контори про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно, у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 дідо позивачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 їх мати.

На випадок своєї смерті ні ОСОБА_3 , а ні ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишили.

Спадкоємцями першої черги є позивачі ОСОБА_1 11.06.2007 року та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , їх батько, від спадщини відмовився на користь свої дітей.

Відповідно до довідки №151 від 07.02.2022 року за даними запису в погосподарській книзі №3 (особовий рахунок господарства № НОМЕР_1 ) домогосподарство в АДРЕСА_1 , рік побудови 1989, рахується за померлим ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, відповідно до довідки, виданої виконкомом Фанчиківської сільської ради про те, що па день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На день смерті разом з ним проживали в АДРЕСА_1 :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 зять; ОСОБА_1 , 1 1.06.2007р.. внук; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , внучка.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (його дочка- спадкоємець першої черги) прийняла спадщину в порядку ч.3 статті 1268 Цивільного кодексу У країни, оскільки постійно проживала з померлим, але до нотаріуса не зверталася щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (житловий будинок) яке залишилося після йото смерті, як цього вимагає ч.1 статті 1297 Цивільного кодексу України. Дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України визначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, иеприйняітя спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до довідок Виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 03.10.2022 року № 765 та 766 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з нею проживали:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чоловік.

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 син.

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина (підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, що додається) на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради та довідкою КП «Виноградівське РБ`ГІ».

Отже, в зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право па спадщину за законом, віл імені позивачів звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори їх законний представник ОСОБА_1 (їх батько, який відмовився від прийняття спадщини на користь свої дітей. Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів йому в цьому було відмовлено.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах лро спадкування» від ЗО травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видасться за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, >становленому цивільним законодавствам. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва :іро право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщин) осо може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання права може бути способом захисту ::рав та інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ег. 1220 ЦК України

спадщина відкривас гься внаслідок смерті особи. Пунктом 3.1 Узагальнення КАС ВССУ від 16.05.2013 роз`яснено, то право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає нравовому захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається інн; к особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності ст.392 ЦК УКРАЇНИ.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за закон ON мож>ть бути Ьізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, як були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

ВІДПОВІДНО ДО ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законол мають діти спадк,иавця. у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після йоп смерті, той з подрунежя. який його пережив, та батьки.

Відповідно до статей 10-13 розділу III Інструкції про порядок реєстрації будинків садиб у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 p., затверджене заступником міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 рок (втратив чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів прав власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бут підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

Згідно довідки №646 виданої «Комунальним підприємством «Виноградівське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок, з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та вартість станом на вересень 2022 р. становить 205824 грн. Загальна площа*: будинку становить 115,8 м.кв., в тому числі житлова (основна) площа 44,3 м.кв. та допоміжна (підсобна ) площа становить 71,5 м.кв.

Як випливає з вищезазначеного нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності.

Відповідно до ч 2. ст. З Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 вище зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момен т виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інституція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність па підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56 Тимчасове положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР. затверджена заступником Міністра комунального господарс тва Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, (передбачала обов`язкову реєстрацію ('інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підст аві записів у погосподареьких книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподареьких книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.]

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності 1Ц-С України та Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподареьких книгах оцінюються у сукупності іншими доказами, наприклад ухвалення органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом па будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч.2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.4).

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 (одній другій) частині на будинок садибного типу (з надвірними спорудами) загальною площею 115.8 м.кв.. в тому числі житловою (основною) площею 44,3 м.кв та допоміжною (підсобною) площею 71,5 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта