Справа №:755/2395/23
Провадження №: 2/755/2249/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Домінанта» (дошкільного навчального закладу-спеціалізованої школи І ст. - суспільно-гуманітарної гімназії - СШ № 204 з поглибленим вивченням фізичної культури), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання факту мобінгу під час здійснення трудової діяльності, визнання незаконними та скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить суд: 1) визнати дії працівників НВК «Домінанта», а саме директора ОСОБА_2 , заступника директора ОСОБА_3., заступника директора ОСОБА_4, заступника директора ОСОБА_5 мобінгом, вчиненим грубою осіб щодо позивача під час трудової діяльності вчителем фізики НВК «Домінанта» (дошкільного навчального закладу-спеціалізованої школи І ст. - суспільно-гуманітарної гімназії - СШ № 204 з поглибленим вивченням фізичної культури); 2) скасувати наказ № 591-К від 30 грудня 2022 року, виданий директором НВК «Домінанта» ОСОБА_2 як незаконний; 3) поновити позивача на роботі вчителем фізики НВК «Домінанта» з попереднім навчальним навантаженням 20 годин на тиждень з виплатою вимушеного прогулу з 02 січня 2023 року.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Позовна заява має відповідати вимогам, передбаченим статтями 175 та177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Пільги щодо сплати судового збору передбачені ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 1 ч. 1 якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

По справі встановлено, що за змістом позовної заяви та наведених позивачем мотивів ним оспорюється у тому числі наказ про призупинення дії трудового договору.

Суд бере до уваги, що призупинення трудових правовідносин, полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором, а роботодавця - від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. У разі відсторонення від роботи за працівником зберігається робоче місце. Дія трудового договору не припиняється. За відсутності наказу про звільнення, відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади.

Оскільки предметом цього позову є в тому числі оскарження наказу про призупиненням виконання позивачем своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання поновлення на роботі такого працівника, то посилання позивача про наявність пільг по сплаті судового збору, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні до суду із вимогою про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення суперечить суті вищезазначеного положення Закону України «Про судовий збір», враховуючи правову природу заявленої вимоги, і не можуть бути застосовані до позивача.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 4 цього Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, у грошовому еквіваленті становить 1073,60 грн.

Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1073,60 грн., разом з тим у позові заявлено три вимоги немайнового характеру, за подання яких підлягає до сплати судовий збір: про встановлення факту мобінгу, визнання незаконними та скасування наказу, поновлення на роботі.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням частково сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн, позивачу необхідно доплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2174,20 грн (1073,60 грн + 1073,60 грн).

Зазначений судовий збір сплачується за наступними реквізитами Дніпровського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026005

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Крім того, за приписами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В той же час, у відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України).

Так, у позовній заяві позивач заявляє вимоги про скасування наказу про призупинення дії трудового договору, посилаючись на те, відповідач НВК «Домінанта» згідно наказу № 440-К 16 вересня 2022 року зарахував позивача до навчального закладу на посаду вчителя за строковим трудовим договором.

Однак, як вбачається, в порушення вищенаведених положень закону, позивачем не надано суду доказів щодо обставин, на які він посилається у своєму позові, зокрема, в матеріалах позову відсутній строковий трудовий договір, а випадку оформлення трудових відносин наказом - наказ № 440-К від 16 вересня 2022 року, що є безпосереднім документом, який свідчить про факт прийняття позивача на роботу та дозволяє дослідити узгодженні сторонами умови трудового договору.

Також згідно п.4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Звертаючись до суду, позивач просить ухвалити рішення, яким поновити його на роботі вчителем фізики НВК «Домінанта» з виплатою вимушеного прогулу з 02 січня 2023 року, що є некоректним викладенням позовної вимоги.

Разом з тим, обраний спосіб захисту прав позивачем не відповідає положенням чинного законодавства, зокрема трудове законодавство передбачає виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з огляду на що, позивачу необхідно визначитись із видом стягнення (виплати) та її правової природи, зазначивши про це у новій редакції позовної заяви. Крім того, позивачу необхідно також вказати з кого із визначеного ним кола відповідачів підлягає стягненню заявлена ним матеріальна вимога.

У випадку, якщо позивач після уточнення позовної вимоги визначить її як виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, позивачу слід роз`яснити наступні положення законодавства.

За змістом статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є різновидом матеріальної відповідальності роботодавця перед працівником і не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» також не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 1073,60 грн) і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 13420 грн).

Таким чином, позивачу необхідно буде сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), та оригінал квитанції надати до суду. Оскільки позивач не вказав розмір середнього заробітку, позивачу необхідно буде сплатити мінімальний розмір судового збору - 1073,60 грн.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Навчально-виховного комплексу «Домінанта» (дошкільного навчального закладу-спеціалізованої школи І ст. - суспільно-гуманітарної гімназії - СШ № 204 з поглибленим вивченням фізичної культури), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання факту мобінгу під час здійснення трудової діяльності, визнання незаконними та скасування наказу, поновлення на роботі, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк