Справа № 496/4460/19
Провадження № 2/496/82/23
24 лютого 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Галич О.П.,
секретаря - Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до
вимоги позивача: про визнання незаконним дії державного реєстратора Комунального підприємства «Юридичний департамент реєстрації» ОСОБА_2,скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень та припинення права оренди землі за Приватним підприємством «ВИНОГРАДНИЙ»,-
учасники справи - повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились.
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 серпня 2003 року Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області було видано на ім`я ОСОБА_3 Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 481460, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 270 на земельну ділянку площею 2,2421 гектарів, яка розташована на території Мирненської сільської Ради Біляївського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті спадкоємцем був її син - ОСОБА_4 , який 29 квітня 2005 року оформив своє право на спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1-1929, на підставі якого 07 квітня 2006 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 436849 на земельну ділянку площею 2,2421 гектарів в тому числі рілля - 2,2421 гектарів, що розташована на території Мирненської сільської Ради Біляївського району Одеської області, ділянка № НОМЕР_2 , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з тим позивач повідомляє, що 20 березня 2004 року між ПП «ВИНОГРАДНЕ» та ОСОБА_3 було укладено Договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 (десять) років без права автоматичної пролонгації, тобто після закінчення терміну дії якого на підставі п.п. 2.1., 2.4. Договору оренди Орендар, по закінченню строку дії договору зобов`язаний повернути Орендодавцю орендовану земельну ділянку. Позивач зазначає, що Орендар був зобов`язаний повернути орендовану земельну ділянку 20 березня 2014 року. Окрім цього позивач повідомляє, що після прийняття ним спадщини, а саме зазначеної вище земельної ділянки, ним було 15 грудня 2016 року направлено на адресу ПП «ВИНОГРАДНИЙ» листа, в якому зазначалося що ОСОБА_1 не має бажання укладати угоду з ПП «ВИНОГРАДНИЙ» про продовження оренди земельної ділянки та має бажання особисто господарювати на ній та просив повернути належну йому земельну ділянку, але у серпні 2019 року позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з`явився запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки)№ 32227318 від 01 липня 2019 року, де орендарем зазначене приватне підприємство «ВИНОГРАДНИЙ». Позивач наголошує, що договір оренди земельної ділянки з ПП «ВИНОГРАДНИЙ» ніколи не укладав, та фактично без відома ОСОБА_1 було здійснено розпорядження належною йому земельною ділянкою. Крім того позивач зазначає, що з травня 2014 року особисто сплачував податок на земельну ділянку, а ПП «ВИНОГРАДНИЙ» не сплачувало орендну плату за користування земельною ділянкою ні в якій формі. Фактично, станом на 15 листопада 2019 року договір оренди земельної ділянки укладений 20 березня 2004 року втратив свою чинність 27 травня 2014 року в зв`язку з закінченням строку дії на який він був укладений, реєстрацією права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_1 та відсутністю угоди про продовження строку його дії, а також в зв`язку з тим, що укладення нового Договору оренди вищезазначеної земельної ділянки з новим власником - ОСОБА_1 , не було. Разом з тим позивач звертає увагу суду на те, що згідно законодавства, регулюючого діяльність реєстраторів речових прав на нерухоме майно, відповідач мала встановити відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевірити документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинити розгляд заяви про обтяження речового права на нерухоме майно, прийняти рішення про відмову в державній реєстрації обтяження речового права на нерухоме майно, але всупереч вищезазначеному відповідач не виконала встановлені законодавством вимогам, що призвело до прийняття незаконного рішення про державну реєстрацію обтяження права власності. Також позивач зазначає, що однією з підстав виникнення іншого речового права є Рішення судді Біляївського районного суду Одеської області від 05 квітня 2017 року, Справа № 496/3037/16, предметом спору в якій було відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, яким мені, як позивачу, було відмовлено в задоволенні позовних вимог в зв`язку з недоведеністю повідомлення ПП «ВИНОГРАДНИЙ» про перехід права власності та намір особисто обробляти спірну земельну ділянку, проте жодних обставин, які б вказували та безумовно підтверджували законність заняття ПП «ВИНОГРАДНИЙ» земельної ділянки суддею Біляївського районного суду Одеської області встановлено не було, а тому не підтверджують законність самовільного заняття земельної ділянки та автоматичного продовження Договору оренди. В зв`язку з цим позивач вважає, що державний реєстратор не мав підстав посилатись на вищевказане рішення судді Біляївського районного суду Одеської області під час прийняття рішення про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) та обставини встановлені суддею Біляївського районного суду Одеської області, а також правова оцінка таким обставинам підлягають новому встановленню та перевірці з наданням відповідної правової оцінки. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
3. Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Представником позивача 28 січня 2020 року та 02 березня 2021 року були подані клопотання про витребування доказів. (а.с. 22-23, 56-58)
5. 18 травня 2020 року представником позивача було подано заяву про долучення документів до матеріалів справи. (а.с. 35-36)
7. Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності за наявними в матеріалах справи документами, а також зазначив, що рішенням судді Біляївського районного суду Одеської області від 20 липня 2020 року Договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу, укладений 20 березня 2004 року визнано припиненим з 10 серпня 2014 року. (а.с. 91-93)
8. Представник позивача надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності за наявними в матеріалах справи документами, а також та позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволені в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. (а.с. 74,94-93)
9. Відповідач та представник Комунального підприємства «Юридичний департамент реєстрації» в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи, повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили.
10. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи, повідомлення належним чином, причини неявки суду не повідомив.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
11. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2019 року, цивільну справу № 496/4460/19, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.
12. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 листопада 2019 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з проведення підготовчого судового засідання.
13. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 22 липня 2020 року було задоволено клопотання представника позивача від 28 січня 2020 року про витребування доказів.
14. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача від 02 березня 2021 року про витребування доказів.
15. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 25 січня 2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті на 24 лютого 2023 року.
16. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
17. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України - шляхом направлення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.
18. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
21. Позивач, після оформлення свого права на спадщину, замовив технічну документацію по встановленню меж земельної ділянки, що підтверджується копією Акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянка та копією плану організації території: Одеська область, Біляївський район, Мирненська сільська Рада, від 08 жовтня 2015 року. (а.с. 10-11)
22. На підтвердження подій, викладених в позовній заяві, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копію Договору оренди земельної ділянки площею 2,24 гектарів, укладеного між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «ВИНОГРАДНИЙ» 20 березня 2004 року. (а.с. 12)
23. Листом від 20 січня 2017 року, вих. № 179/10/15-09-12, Біляївське відділення Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області повідомляє, що відповідно до поданих ПП «ВИНОГРАДНИЙ» податкових декларацій в період з 10 серпня 2014 року по звітну дату, а саме податкового розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік та 2015 рік, відсутня інформація щодо використання земельної ділянки, площею 2,24 гектарів, яка перебувала у користуванні підприємства з 2004 року на підставі договору оренди землі з власником земельної ділянки ОСОБА_3 від 20 березня 2004 року, який зареєстровано в Біляївському районному відділі земельних ресурсів, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 10 серпня 2004 року № 499, у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди. (а.с. 13)
24. На підтвердження сплати плати за землю (земельного податку) позивачем надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру за 2017 рік, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 93 за 2018 рік, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 572 за 2019 рік. (а.с. 14)
25. Реєстрацію права оренди землі здійснено ОСОБА_2 , державним реєстратором Комунального підприємства «Юридичний департамент реєстрації» 01 липня 2019 року, номер запису про інше речове право: 32227318, що підтверджується Інформаційною довідкою № 180060128, сформованою 06 вересня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 16) та Інформацією Державного земельного кадастру від 23 серпня 2019 року. (а.с. 15)
26. На виконання ухвали судді Біляївського районного суду Одеської області від 22 липня 2020 року про витребування матеріалів реєстраційної справи відділ документального та інформативного забезпечення Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської Ради надіслав на адресу суду листа, в якому зазначалося, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями зі місцезнаходженням відповідного майна. (а.с. 46)
V. Оцінка Суду.
30. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
31. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
32. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
33. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
34. Згідно ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
35. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що діяла на момент прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, далі Закон про державну реєстрацію речових прав), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
36. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону про державну реєстрацію речових прав, державній реєстрації прав підлягає зокрема право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.
37. Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор:1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:- відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
38. Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону «Про державну реєстрацію речових прав» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
39. Частиною 1 ст. 18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
40. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію перелік документів, необхідних для державної реєстрації речових прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
41. Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону про державну реєстрацію речових прав, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
42. Статтею 24 Закону про державну реєстрацію речових прав встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
43. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону про державну реєстрацію речових прав, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;
13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
44. Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
45. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
46. Здійснення державним реєстратором реєстраційних дій - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
47. Отже, державний реєстратор Комунального підприємства «Юридичний департамент реєстрації» Кротова С.О. при здійсненні реєстрації обтяження речового права (права оренди землі) на спірний об`єкт нерухомого майна повинна була перевірити подані на реєстрацію документи на відповідність їх законодавству України, на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав, оскільки договір оренди, укладений 20 березня 2004 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «ВИНОГРАДНИЙ» відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» припинився в зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, а іншого договору оренди з новим правонабувачем ПП «ВИНОГРАДНИЙ» укладено не було та повідомлення орендодавця про намір поновити договірні відносини на новий строк також не було. При цьому, враховуючи, що подане на реєстрацію рішення суду від 15 квітня 2017 року, справа № 496/3037/16, свідчить про небажання ОСОБА_1 продовжувати співпрацю з ПП «ВИНОГРАДНИЙ» та не стосується продовження строку дії договору оренди, укладеного 20 березня 2004 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «ВИНОГРАДНИЙ», у ньому не зазначено про законні підстави заняття спірної земельної ділянки ПП «ВИНОГРАДНИЙ», в цьому рішенні суду встановлювалися інші обставини, які не свідчать про виникнення у ПП «ВИНОГРАДНИЙ» права оренди на об`єкт нерухомості, який є предметом позову у цій судовій справі.
49. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що діє на момент ухвалення судом рішення у цій справі), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
51. За правилами ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
52. Приймаючи рішення у даній справі суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
54. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 87 від 15 листопада 2019 року (а.с. 5) позивачем було сплачено 768,40 гривень судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76 -83, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 274 ЦПК України, ст.ст. 258, 261 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Комунального підприємства «Юридичний департамент реєстрації», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне підприємство «ВИНОГРАДНИЙ», про визнання незаконним дії державного реєстратора Комунального підприємства «Юридичний департамент реєстрації» ОСОБА_2, скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень та припинення права оренди землі за Приватним підприємством «ВИНОГРАДНИЙ» - задовольнити.
6. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
9. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
10. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
11. Повний текст рішення складено 24 лютого 2023 року.
Суддя О.П. Галич