Справа №461/6519/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

секретар судових засідань Кухар Р.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27.05.2010 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі доходу, до досягнення дитиною повноліття

Позовні вимоги обґрунтовує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 17 грудня 2010 року розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.У шлюбі народилося двоє дітей дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27. 05. 2010 року з відповідача вирішено стягнути на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 33% всіх видів заробітку, доходів ОСОБА_4 до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний момент є внутрішньо переміщеною особою,та змушена була залишити звичний рівень життя через військову агресію зі сторони російської федерації. Разом з позивачем на даний час проживає син, ОСОБА_5 . Старший син, ОСОБА_5 вже досяг повноліття і аліменти на його утримання з відповідача не стягуються. Позивач вказує, що аліменти, які стягуються з Відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, є недостатніми для матеріального утримання сина ОСОБА_3 , відтак просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 20.12.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2010 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 10.062006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №94.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не день звернення з позовом є повнолітнім та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 про народження відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 207.

Рішенням Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2010 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі всіх видів заробітку доходів ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21.10.2010 року і до повноліття дітей.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені, ОСОБА_3 , 03.04.2019 року змінила прізвище на ОСОБА_1 , виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис №37.

З довідки №1307- від 12.04.2022 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у м. Першотравенськ, Дніпропетровської області взято на облік, як внутрішньо переміщену особу.

З довідки №1307- від 12.04.2022 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Першотравенськ, Дніпропетровської області взято на облік, як внутрішньо переміщену особу.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2, ч. 3ст. 150 СК України, батьки зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно дост. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним.

Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може ініціювати питання про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Необхідно звернути увагу на те, що СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.02.2014 №6-143цс13 і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30.06.2020 по справі №343/945/19, від 12.01.2022 по справі №545/3115/19, від 23.05.2022 по справі №752/26176/18 та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Суд встановив, що у зв`язку із погіршенням матеріального стану позивача, аліменти, які стягуються з відповідача є недостатніми для утримання сина ОСОБА_10 , 2009 року народження,

Таким чином, суд доходить до переконання про обґрунтованість доводів позивача про необхідність зміни способу стягнення аліментів та обґрунтованість позовних вимог.

Визначаючись щодо розміру аліментів, зважаючи на зміну способу стягнення, то суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні.

Дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 15 років.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд,при визначені розміру аліментів,враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття,розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку,те,що відповідач здорова,працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу,доказів зворотного відповідачем суду не надано,тоді як дитина потребує такої допомоги,а тому,вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4частки від усіх видів заробітку (доходу)відповідача щомісячно,але неменше 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття,змінивши спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2010 року у справі №2-1129-2010 р.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).

Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року).

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм, сума судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2010 року у справі №2-1129-2010 р.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2010 року по цивільній справі №2-1129-2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей , припинити з дня набрання законної сили цим рішенням суду та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.03.2023 року.

Суддя Х.М. Мисько