Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2023 р. Справа № 596/1084/22

Провадження № 2-о/596/1/2023

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Митражик Е.М.

при секретарі Кузик М.Я.

представника заявника адвоката Книша Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки НОМЕР_1 виданої 23 січня 2003 року на ім`я « ОСОБА_1 » та архівних довідок про трудовий стаж №368 від 01.06.2022 року, №369 від 01.06.2022 року, виданих трудовим архівом Гусятинської селищної ради. Посилається на те, що у вказаних архівних довідках про трудовий стаж її дані записано як « ОСОБА_1 (так як в документах), ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , (так як в документах» та « ОСОБА_2 та ОСОБА_2 », тобто допущені помилки в написанні її по батькові та записано скорочено її ім`я. З невідомих їй причин трудова книжка видана 23 січня 2003 року та містить записи про її роботу, зокрема, про приняття на роботу 01.09.1990 року. В даний час виправлення в архівних документах неможливо зробити, так як на даний час організації, підприємства вже не існують. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення, оскільки необхідно заявнику для можливості реалізувати право на зарахування трудового стажу для призначення пенсії.

Ухвалою судді від 26.09.2022 року відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду за правилами окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи в її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник заявника адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився. Згідно поданого 03.10.2022 року заперечення представник заінтересованої особи І.Москалик вважає заявлені вимоги безпідставними та просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. Посилається на те, що встановлення факту необхідне заявнику для призначення пенсії, а, отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на призначення пенсії. Також зазначає про те, що заявником не надано доказів на підтвердження належності їй архівних довідок та трудової книжки.

10.02.2023 року до суду від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи, заперечують проти заявлених вимог в повному обсязі та просять відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши представника заявника адвоката Книша Р.В., проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

У паспорті громадина України серії НОМЕР_2 від 18.12.1998 року, прізвище ім`я та по батькові заявника вказано « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3-4).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області серії НОМЕР_3 від 26.09.2014 року (а.с.5).

04.03.1982 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 04.03.1980 року (а.с.6).

Згідно архівних довідок про трудовий стаж №368, №369 від 01.06.2022 року, виданих Комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» у документах архівного фонду ТзОВ «Увислівське» с.Увисла, Гусятинського району містяться відомості про роботу у колгоспі «Росія», КСП «Увислівське», ТзОВ «Увислівське» с.Увисла, Гусятинського району, містяться відомості про роботу « ОСОБА_1 » (так у документах) - 1990, 1991, 1993, 1994, 1995, 1997 роки; « ОСОБА_1 » (так у документах) - 1992 рік; « ОСОБА_1 » (так у документах) - 1996 рік; « ОСОБА_1 » (так у документах) - 1998 рік; « ОСОБА_1 » (так у документах) - 2000 рік; з вересня 1990 року по грудень 1998 року; з квітня 2000 року по листопад 2000 року, на підставі Книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Росія», КСП «Увислівське», ТзОВ «Увислівське» с.Увисла Гусятинського району за 1990, 1991, 1992, 1993,1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 2000(а.с.8-9).

Згідно письмової заяви гр. ОСОБА_6 , жительки с.Увисла, Чортківського району Тернопільської області, справжність підпису якої стверджено спеціалістом І категорії Хоростківської міської ради Чортківського району М.Нападій., ОСОБА_6 підтверджує той факт, що вона з 1990 року працювала у колгоспі «Росія» с.Увисла, Гусятинського району ветлікарем разом з дояркою ОСОБА_1 . Колгосп «Росія» був до 1992 року, який того ж року реорганізували у КСП «Увислівське», а в 1997 році було перейменовано у ТОВ «Увислівське». Працювала вона з ОСОБА_1 до квітня 2000 року, у зв`язку з реформуванням господарства вона звільнилася з роботи(а.с.74). Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2018 року зроблено висновок про те, що записи у книгах обліку трудового стажу, заробітку колгоспника, у розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати є правовстановлюючими документами (справа № 545/1472/17).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни за № 5 від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст.273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 23 січня 2003 року за підписом особи, відповідальної за видачу трудових книжок ТзОВ «Увислівське» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ній містяться записи про роботу останньої в ТзОВ «Увислівське», ТзОВ «Хлібороб», перебування на обліку в Гусятинському районному центрі зайнятості Міністерства праці та соціальної політики. За порядковим номером запису 1 містяться відомості про прийняття на роботу в ТзОВ «Увислівське» дояркою(Протокол №9 від 01.09.1990 року)(а.с.7).

Згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України на вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року(далі-Інструкції) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Як слідує із наданої заявником трудової книжки НОМЕР_1 дата її заповнення 23.01.2003 року, а відомості про прийом на роботу за №1 датовані 01.09.1990 року ТзОВ «Увислівське», що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Судом встановлено, що стан ТзОВ «Увислівське»() припинено.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.

Заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи в її трудову книжку вносились відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею.

Метою встановлення юридичного факту є необхідність в реалізації права на призначення пенсії, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючих документів, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі викладеного, суд вважає, що належність трудової книжки серії НОМЕР_1 яка заповнена 23 січня 2003 року ТОВ «Увислівське» на ім`я « ОСОБА_1 » та архівних довідок про трудовий стаж №368 від 01.06.2022 року, №369 від 01.06.2022 року, виданих Комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» заявниці доведена та не викликає сумнівів, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Доводи представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо наявності спору між заявником та заінтересованою особою, що тягне за собою залишення заяви без розгляду, суд вважає необгрунтованими, оскільки само по собі посилання заінтересованої особи на існування між ним та заявником спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору та бути підставою для застосування наслідків, передбачених частиною шостою статті 294 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 81, 273, 293-294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Увисла, Чортківського району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), в інтересах якого діє адвокат Книш Роман Васильович, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (м. Тернопіль, Майдан Волі, 3, Тернопільської області, ) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа-трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 23 січня 2003 року ТОВ «Увислівське» на ім`я « ОСОБА_1 ».

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів- архівних довідок про трудовий стаж №368 від 01.06.2022 року, №369 від 01.06.2022 року, виданих Комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 лютого 2023 року.

Суддя Е.М.Митражик