Справа № 367/1592/20
Провадження № 2/367/1157/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

при секретарі судових засідань Валюх В.І,

представника позивача Каченюк О.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стадтранс», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої майну, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувсядо суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.05.2019 року приблизно о 10 год. 05 хв. у смт. Гостомель Київської області по вулиці Свято-Покровській, 1-Ж сталась ДТП за участі транспортних засобів (надалі ТЗ) RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та TOYOTA SEQUOIA, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (надалі ДТП). Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14.06.2019 року по справі №367/4513/19 ОСОБА_2 визнано винним у ДТП. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Власником ТЗ RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_3 , з якою завдавач шкоди перебував у трудових відносинах. Відповідальність власника ТЗ RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (Надалі Страховик). Страховик 21.10.2019 року сплатив Позивачу 62809,20 гривень.

Відповідно до Звіту №738-ф/19 про визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA SEQUOIA, держ.№ НОМЕР_2 від 29.05.2019 року, вартість матеріального збитку складає 94 404,46 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 214 787,35 гривень.

Відповідно до Акту надання послуг № 46 від 17.02.2020 року між Позивачем та ФОП ОСОБА_4 , вартість робіт (послуг) з відновлювального ремонту ТЗ Позивача (реальні витрати) склали 226 640,00 грн. Таким чином, загальна сума стягнення складає: 226 640,00 62 809,20 = 163 830,80 грн.

Відповідно до Звіту №738-ф/19 про визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA SEQUOIA, держ.№ НОМЕР_2 від 29.05.2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку (з урахування коефіцієнта фізичного зносу) складає 94 404,46 грн. Таким чином, недоплачена сума відшкодування складає: 94 404,46 - 62809,20 = 31 595,26 грн

Позивач вважає, що 31 595,26 гривень підлягають солідарному стягненню із Страховика та ОСОБА_3 .

Зазначає, що сума стягнення (з урахуванням вимоги про солідарне стягнення 31 595,26 грн) складає: 226 640,00 94 404,46 = 132 235,54 гривень.

Позивач зазначає про те, що ОСОБА_3 надсилалась досудова претензія на підставі Звіту оцінювача, коли фактичний ремонт проведено не було. Проте, Відповідачкою дана претензію була проігнорована. В свою чергу, із позивачем зв`язався завдавач шкоди і висловив думку, що сума відновлювального ремонту зависока і слід звертатись до суду із вимогами до нього, а не до ОСОБА_3 .

Просить суд стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ОСОБА_3 31 595,26 гривень. Стягнути з ОСОБА_3 132 235,54 гривень. Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ОСОБА_3 2 500 гривень витрат з визначення вартості матеріального збитку. Стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлені належним чином. До суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» надходив відзив, згідно якого зазначають про те, що 21.10.2019 ОСОБА_1 було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 62809,20 грн. А оскільки заяву на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи отримано 13.06.2019, останнім днем виплати страхового відшкодування є 13.09.2019, отже, першим днем порушення умов Договору страхування є 14.09.2019. Таким чином, загальна сума пені складає 22237, 27 грн., яка була виплачена згідно платіжного доручення №5647 від 21.10.2019. Враховуючи викладене, в задоволені позову просять відмовити, розгляд справи провести за їх відсутності.

Ухвалою суду від 18 грудня 2020 року замінено Відповідача ОСОБА_3 на належного Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стадтранс».

Судом було встановлено, що відповідно до листа №44828/10/16-31-04-22-19 від 04.12.2020 року від ГУ ДПС у Полтавській області, ОСОБА_2 станом на 29.05.2019 року (2й квартал 2019 року) перебував у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Стадтранс». Відповідно до наявного в матеріалах справи відзиву ОСОБА_3 , саме між ТОВ «Стадтранс» та нею було укладено договір оренди транспортного засобу REN д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого на момент ДТП і був ОСОБА_2 . ОСОБА_3 хоч і є власником транспортного засобу (засобу підвищеної небезпеки), є співзасновником ТОВ «СТАДТРАНС» проте, в даному випадку не є належним відповідачем, оскільки в силу приписів статті 1172 ЦК України таким є ТОВ «Стадтранс».

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стадтранс» в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належними чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Крім того, представник Відповідача директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Стадтранс» приймав участь у судовому засіданні, з матеріалами справи знайомився. Відзиву на позовну заяву не подали.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належними чином.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі статтею ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Законом України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статей 9, 22 - 31, 35, 36 цього Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, 29.05.2019 року приблизно о 10 год. 05 хв. у смт. Гостомель Київської області по вулиці Свято-Покровській, 1-Ж сталась ДТП за участі транспортних засобів RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та TOYOTA SEQUOIA, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Власником ТЗ RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14.06.2019 року по справі №367/4513/19 ОСОБА_2 визнано винним у ДТП. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, - є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до листа №44828/10/16-31-04-22-19 від 04.12.2020 року від ГУ ДПС у Полтавській області, ОСОБА_2 станом на 29.05.2019 року (2й квартал 2019 року) перебував у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Стадтранс».

Відповідальність власника ТЗ RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/0544320 від 15.05.2019 року.

Страховик 21.10.2019 року сплатив ОСОБА_1 62809,20 гривень, що підтверджується листом Нацкомфінпослуг №23318/13-12 від 24.10.2019, у відповідь на скаргу щодо недоплаченої суми відшкодування.

Відповідно до Звіту №738-ф/19 про визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA SEQUOIA, держ.№ НОМЕР_2 від 29.05.2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку складає 94 404,46 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 214 787,35 гривень.

Відповідно до Акту надання послуг № 46 від 17.02.2020 року між Позивачем та ФОП ОСОБА_4 , вартість робіт (послуг) з відновлювального ремонту ТЗ Позивача (реальні витрати) склали 226 640,00 грн

Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)

Відповідно до ч.1. ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, загальна сума стягнення складає: 226 640,00 62 809,20 = 163 830,80 грн.

Згідно п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/0544320 страхування, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну постраждалого становить 100 000,00 гривень.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У Постанові № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої «право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована».

Відповідно до Звіту №738-ф/19 про визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA SEQUOIA, держ.№ НОМЕР_2 від 29.05.2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку (з урахування коефіцієнта фізичного зносу) складає 94 404,46 грн. Таким чином, недоплачена сума відшкодування складає: 94 404,46 - 62809,20 = 31 595,26 грн

Відповідно до ч.1. ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до Постанови Пленуму №4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В даному випадку власником ТЗ, яким було завдано матеріальну шкоду є ТОВ «СТАДТРАНС».

Підставами відшкодування шкоди завданої засобом підвищеної небезпеки є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Відповідно до статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року, винуватець має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, сума стягнення (з урахуванням вимоги про солідарне стягнення 31 595,26 грн) складає: 226 640,00 94 404,46 = 132 235,54 (сто тридцять дві тисячі двісті тридцять п`ять) гривень, 54 коп.

Крім того, позивачем були понесені витрати з визначення вартості матеріального збитку в розмірі 2 500 гривень, що стверджується копією квитанції № 738-ф-19 від 25.06.2019.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, враховуючи наведені доводи та обґрунтування, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з Відповідачів на користь Позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1663,31 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 1, 6, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 5, 15, 16, 22, 28, 988, 1166, 1172, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Стадтранс», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої майну, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (Код ; Провулок Балтійський 20, м.Київ, 04073) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стадтранс» (Код ; Проспект Правди 88б, кв. 101, м.Київ, 04208) 31 595 (тридцять одну тисячу п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, 26 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стадтранс» (Код ; Проспект Правди 88б, кв. 101, м.Київ, 04208) 132 235,54 (сто тридцять дві тисячі двісті тридцять п`ять) гривень, 54 коп.

Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (Код ; Провулок Балтійський 20, м.Київ, 04073) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стадтранс» (Код ; Проспект Правди 88б, кв. 101, м.Київ, 04208) 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, 00 копійок витрат з визначення вартості матеріального збитку.

Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (Код ; Провулок Балтійський 20, м.Київ, 04073) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Стадтранс» (Код ; Проспект Правди 88б, кв. 101, м.Київ, 04208) судовий збір в розмірі 1663,31 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнямhttp://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.В. Мерзлий