Справа № 373/2054/22
УХВАЛА

15 лютого 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря Тітрової І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:
12.12.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір та раніше встановлений рішенням суду спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2015 року.
Також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 04.01.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
19.01.2023 відповідачем ОСОБА_2 подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 23.01.2023 здійснено перехід у справі з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду з повідомленням сторін на 15.02.2023.
Позивач ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі просила відмовити, оскільки законом покладається однакова відповідальність по вихованню та утриманню дітей а рівній мірі як на матір, так і на батька. Оскільки відповідач перебуває на військовій службі та отримує стабільний дохід, а тому вважає, що у відповідача є можливість виконувати обов`язок по утриманню дитини.
Суд вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до частин першої та другої ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Зупинення провадження у даній справі призведе до зволікання і затягування строків розгляду справи, предметом якої є право дитини на утримання, що потребує вирішення спору в розумний строк.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Законом визначено підстави зупинення провадження у справі, проте зупинення провадження у справі призведе до невирішення протягом тривалого часу питання стягнення аліментів, а отже порушуватимуться саме інтереси дитини щодо належного фінансового забезпечення.
За таких обставин, зважаючи на предмет спірних правовідносин, які стосуються інтересів дитини відповідача, утримання і забезпечення якої не можуть бути не реалізовані через тривалий розгляд справи, суд, виходячи із загальних засад та принципів судочинства, означених вище висновків Європейського суду з прав людини, суд не може погоджуватися із зупиненням провадження у даній справі на невизначений строк, хоча підстави, на які вказано відповідачем, відповідають положенням п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Численні рішення Європейського суду з прав людини щодо питань, які пов`язані із захистом прав дитини, ґрунтуються на положеннях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конвенції про права дитини.
Європейський суд з прав людини, спираючись на міжнародні та європейські договори з прав людини, підкреслив потребу дітей в особливому захисті у зв`язку з їхньою вразливістю. Отже, кожна дитина має право на такі заходи захисту, яких потребує її статус малолітньої особи, з боку її сім`ї, суспільства і держави. При ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, найкращі інтереси останніх мають першорядне значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися. Держава має зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи викладене вище та беручи до уваги, що спір щодо зміни розміру та способу стягнення аліментів не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину, яка на даний час проживає разом з матір`ю, підтвердження якого може бути відображено у відзиві на позов, письмових запереченнях або поясненнях в судовому засіданні, а тому суд не вбачає об`єктивної неможливості розгляду даної цивільної справи.
Керуючись статтями 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повні найменування учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ