Справа № 144/256/19
Провадження № 22-ц/801/46/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 рокуСправа № 144/256/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

за участю секретаря Михайленко А.В.

учасники справи:

позивач: Приватне підприємство «АгроНіка»

відповідачі: комунальне підприємство «Архітектурне планувально-проектне бюро», ОСОБА_1 , сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 14.09.2022 року, постановленого у приміщенні того ж суду під головуванням судді Германа О.С., у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «АгроНіка» до комунального підприємства «Архітектурне планувально-проектне бюро», ОСОБА_1 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання державного реєстратора вчинити дії,-

В с т а н о в и в :

У березні 2019 року Приватне підприємство «АгроНіка» (далі - ПП «АгроНіка») звернулось до суду з позовом до комунального підприємства «Архітектурне планувально-проектне бюро» (далі КП «Архітектурне планувально-проектне бюро») , ОСОБА_1 , сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» (далі - СТОВ «Обрій» ) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання державного реєстратора вчинити дії. Вказало, що 15.03.2007 року між ним і ОСОБА_2 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_1 , було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3,5177 га, кадастровий номер :01:000:0235, що розташована на території Тополівської сільської ради, строком на 4 роки 11 місяців . Зазначений договір був зареєстрований в Теплицькому секторі ДЗК Вінницького регіонального «Центр ДЗК» 28.04.2007 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №68 . 22.06.2010 року до вказаного договору було внесено зміни, якими змінено строк дії цього договору з 4 років 11 місяців на 15 років, зареєстровані в Теплицькому секторі ДЗК Вінницького регіонального «Центр ДЗК» 23.12.2010 , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №32 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину на землю серії НВІ 354764 від 30.11.2016 року право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 .

В період дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки, 28.03.2017 ОСОБА_1 уклала з СТОВ «Обрій» договір оренди землі б/н, за яким передала останньому в оренду зазначену земельну ділянку.

29.03.2017 державним реєстратором КП «Архітектурне планувально-проектне бюро» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право оренди за СТОВ «Обрій» на вищевказану земельну ділянку.

Вважає, що договір оренди спірної земельної ділянки від 28.03.2017 року є недійсним, оскільки на момент укладення договору ця земельна ділянка уже перебувала у оренді ПП «АгроНіка» відповідно до договору оренди від 15.03.2007 року, що є чинним та не припинився. Оскільки договір оренди є недійсним, то державний реєстратор КП «Архітектурне планувально-проектне бюро» прийняв незаконенне рішення про реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за СТОВ «Обрій».

Враховуючи вищевикладене, просило суд визнати недійсним договір оренди спірної земельної ділянки, укладений 28.03.2017 року між ОСОБА_1 і СТОВ «Обрій»; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Архітектурне планувально-проектне бюро» індексний номер 19718798 від 29.03.2017 року про реєстрацію права оренди спірної земельної ділянки за СТОВ «Обрій» ; зобов`язати державного реєстратора КП «Архітектурне планувально-проектне бюро» внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень індексний номер 19718798 від 29.03.2017.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 14.09.2022 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,5177 га, кадастровий номер :01:000:0235, що розташована на території Тополівської сільської ради, укладений 28 березня 2017 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Обрій». Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Архітектурне планувально-проектне бюро» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19718798 від 29.03.2017. Зобов`язано державного реєстратора Комунального підприємства «Архітектурне планувально-проектне бюро» внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 19718798 від 29.03.2017. Стягнуто солідарно з КП «Архітектурне планувально-проектне бюро», ОСОБА_1 на користь ПП «АгроНіка» судові витрати у розмірі

5763 грн.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказала ,що суд не звернув увагу на те, що пунктом 39 договору оренди земельної ділянки від 15.03.2007 року, укладеним між її померлою матір`ю ОСОБА_2 і ПП «АгроНіка» встановлено право на одностороннє розірвання цього договору. Оскільки 17.03.2017 року нею було направлено позивачу повідомлення про одностороннє розірвання договору оренди від , то цей договір з часу отримання позивачем її повідомлення -24.03.2017 року вважається розірваним. Суд не взяв до уваги постанову Верховного Суду України від 08.09.2021 року по справі №727/898/19, правовідносини у якій є подібними до цієї справи. Крім того, суд не врахував того, що строк дії договору оренди землі від 15.03.2007, що розпочався 28.04.2007 сплинув 28.04.2022 року, а тому на час винесення оскаржуваного рішення суду у вересні 2022 строк дії цього договору закінчився, докази про продовження чи поновлення строку його дії в матеріалах справи відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП «АгроНіка» вважає рішення суду законним і обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Суд встановив, що 15.03.2007 року між ПП «АгроНіка» і ОСОБА_2 , матір`ю відповідача ОСОБА_1 , було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 3,5177 га, кадастровий номер :01:000:0235, що розташована на території Тополівської сільської ради, строком на 4 роки 11 місяців , який зареєстрований в Теплицькому секторі ДЗК Вінницького регіонального «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №68 від 28.04.2007 (а.с. 5-6).

22.06.2010 року до вищевказаного договору були внесені зміни, якими змінено строк дії цього договору з 4 років 11 місяців на 15 років. Вказані зміни зареєстровані в Теплицькому секторі ДЗК Вінницького регіонального «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №32 від 23.12.2010 (а.с.7).

Відповідно до п. 39 вищевказаного договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

На підставі свідоцтва про право на спадщину на землю серії НВІ 354764 від 30.11.2016 року право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1

17 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до начальника відділу Держгеокадастру у Теплицькому районні та директора ПП «АгроНіка» з повідомленням про те, що вона є законним власником спірної земельної ділянки і не бажає продовжувати договір оренди з ПП «АгроНіка», а тому просить внести зміни до книги реєстрації договорів оренди землі по Тополівській сільській раді шляхом проведення запису про дострокове розірвання договору оренди землі.

24.03.2017 ПП «АгроНіка» повідомило ОСОБА_1 про те, що її заява про дострокове розірвання договору оренди землі від 17.03.2017 розглянута, підстав для її задоволення немає.

28.03.2017 ОСОБА_1 уклала договір оренди землі б/н з СТОВ «Обрій», за яким речове право оренди зареєстровано державним реєстратором КП «Архітектурне планувально-проектне бюро» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.03.2017

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що направлення ОСОБА_1 на адресу позивача повідомлення про дострокове розірвання укладеного із останнім договору оренди земельної ділянки від 15.03.2007 року не може вважатись розірванням цього договору в односторонньому порядку, оскільки умови цього договору, зокрема п. 39, не містять чіткого визначення механізму (процедури) такого розірвання. Оскільки, на вимогу однієї із сторін зазначений договір може бути розірваний лише за рішенням суду в разі істотного порушення його умов другою стороною, відсутні підстави вважати цей договір розірваним. Враховуючи те, що одна і та ж сама земельна ділянка не може бути об`єктом оренди двох договорів, то укладений між ОСОБА_1 і СТОВ «Обрій» договір оренди землі від 28.03.2017 року є недійсним. Крім того, задовольняючи позов у іншій частині вимог , суд виходив з того, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» визнання недійсним правочину, що став підставою для прийняття рішення про реєстрацію речового права є підставою для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за СТОВ «Обрій» спірного права оренди та зобов`язання державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації цього речового права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги, що договір оренди від 15.03.2007 року був розірваний у односторонньому порядку ще у 2017 року шляхом направлення відповідачем на адресу позивача письмового повідомлення про розірвання цього договору, не заслуговують на увагу.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно із ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим до виконання (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз ст. 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що чинним законодавством передбачається можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.

Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною для розгляду справи. Відтак, сторони у договорі мають чітко визначити можливість розірвання договору в односторонньому порядку та механізм (процедуру) такого розірвання (шляхом підписання відповідної угоди, тощо). Таке визначення має бути чітким та недвозначним, закріплювати всі умови співпраці.

До такого висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний суд у постанові від 03.03.2021 року у справі №198/63/19.

Умови припинення дії договору оренди від 15.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 і ПП «АгроНіка», зазначені у Розділі цього договору «Зміна умов договору і припинення його дії».

Так, пунктом 36 зазначеного договору, встановлено, що зміна умов цього договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення такої згоди спір розв`язується у судовому порядку. У пункті 38 цього договору вказано, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором або випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших визначених законом підстав. В той же час, п. 39 договору, на який посилається ОСОБА_1 як на підставу розірвання цього договору в односторонньому порядку не містить чіткого визначення механізму (процедури) такого розірвання.

Аналізуючи положення цього Розділу договору оренди в цілому , колегія суддів вважає, що умови цього договору передбачають зміну умов договору чи його розірвання лише у випадку взаємної згоди сторін, у випадку ж незгоди іншої сторони зі зміною умов договору чи його розірванням з ініціативи однієї сторони (в односторонньому порядку) розгляд спору здійснюється судом.

Відтак, враховуючи те, що сторонами не прописана процедура розірвання договору в односторонньому порядку та не визначено механізм її реалізації, відсутня згода іншої сторони на його розірвання і між сторонами фактично існував невирішений спір , а тому відсутні підстави вважати договір оренди від 15.03.2007 розірваним. Строк дії договору оренди закінчувався 28.04.2022 року.

За обставин, коли речове право у попереднього орендаря на час укладення оспорюваного договору оренди не припинилось , одна і та ж сама земельна ділянка не могла бути об`єктом оренди двох договорів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог і визнання оспорюваного договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 і СТОВ «Обрій» 28.03.2017 на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України недійсним. Визнання недійсним правочину, що став підставою для прийняття рішення про реєстрацію речового права є підставою для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за СТОВ «Обрій» спірного права оренди та зобов`язання державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації цього речового права.

Доводи апеляційної скарги про залишення судом поза увагою того, що на час винесення оскаржуваного рішення суду строк дії договору оренди землі від 15.03.2007 року закінчився, безпідставні, оскільки позивач звернувся до суду у 2019 році , правочин укладений з СТОВ «Обрій» визнається недійсним з часу його укладення ,тобто з 28.03.2017 року.

Крім того, відповідно до п. 23 Перехідних положень Земельного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях особливості регулювання земельних відносин, передбачені цим пунктом, діють відповідно в межах України або окремої її місцевості, у якій введено воєнний стан положення цього пункту, які передбачають особливості правового регулювання земельних відносин щодо укладення договорів оренди земельної ділянки, передачі прав землекористування, встановлення і зміни цільового призначення земельних ділянок у період, коли функціонування Державного земельного кадастру призупинено на всій території України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, застосовуються через 30 робочих днів з дня прийняття такого рішення і діють до дня прийняття зазначеним органом рішення про відновлення функціонування Державного земельного кадастру.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу на правові висновки, викладені у постанові Верховного суду від 08.09.2021 року по справі №727/898/19, не заслуговують на увагу, оскільки фактичні обставини у тій справі відрізняються від обставин у даній справі. Крім того правовідносини у тій справі регулюються нормами ЦК України, в той час як правовідносини у даній справі регулюються нормами ЗК України і Законом України «Про оренду землі».

Інші доводи апеляційної скарги правильні висновки суду не спростовують і не впливають на законність прийнятого судом рішення та додаткового рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки підстави для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення суду не наведені , рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому згідно ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 14.09.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий : Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.