Справа № 303/8232/22
2-др/303/2/23
Номер рядка статистичного звіту 76

У Х В А Л А
27 лютого 2023 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої-судді Гутій О.В.
за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.
розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 Іванченко А. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягненння заборгованості,-
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2023 року в задоволенні позову ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

23.02.2023 року представник відповідача подала заяву про винесення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги.

Зазначає, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15.02.2023 року в задоволенні позову ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено, а оскільки у відзиві представник відповідача просив стягнути витрати на правову допомогу, однак це не було вирішено, а тому просить стягнути судові витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15.02.2023 року в задоволенні позову ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідну постанову у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата ВС прийняла 19.02.2020 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повноваження представника відповідача на надання правової допомоги у даній справі підтверджуються ордером, виданого на підставі договору №б/н від 23.01.2021 року про надання правової допомоги ( а.с.98).

Відповідно до п. 5.1. договору про надання правничої допомоги від 23.01.2023 року виплата адвокату гонорару та компенсація витрат здійснюється відповідно до Додаткової угоди, що є невід`ємною часиною цього договору (а.с. 97).

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 23.01.2023 року, вбачається, що згідно до п. 2 Додаткової угоди, зазначено, що вартість послуг становить: підготовка заяв, клопотань, відзивів, заперечень, пояснень, апеляційних скарг у справі № 303/8232/22 - 2000 грн., участь адвоката у засіданні по справі № 303/8232/22 2000 грн., (один день) попередня консультація 2000 грн. ( 1 година) (а.с. 128).

Відповідно до акту від 22.02.2023 року, загальна вартість послуг становить 16 000,00 грн. (129).

Проте до суду представником відповідача по справі не надані належні, допустимі та переконливі докази (будь-які інші платіжні документи, квитанції) у спосіб та порядку, визначеному ЦПК України, про оплату витрат за надану правову допомогу, що понесені по даній цивільній справі, що є обов`язковою умовою.

Більш того, суд звертає увагу, що рішення суду у даній справі ухвалене 15.02.2023 року, однак станом на 23.02.2023 року до матеріалів справи не долучено доказів оплати послуг адвоката.

Також, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, передбачений за домовленістю між відповідачем та адвокатом, обов`язок відповідача щодо сплати гонорару не є обов`язковим для врахування під час вирішення судом питання щодо розподілу витрат понесених на правову допомогу та які пов`язані безпосередньо з розглядом справи, оскільки це виключно домовленість клієнта з адвокатом щодо погодження розміру винагороди адвокату за позитивний результат розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що вимоги представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн., що зазначені в заяві про ухвалення додаткового рішення, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення таких витрат з позивача, а, відтак, у задоволенні заяви представника відповідача слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 138, 141, 263-264, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - Іванченко А. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягненння заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлено 27.02.2023 року.

Головуюча О.В.Гутій