Провадження № 2-о/521/41/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_4 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа - Одеська міська рада, та просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з березня 2011 року по теперішній час та факт перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_3 .

В своїй заяві ОСОБА_4 зазначала, що вона проживає разом з ОСОБА_3 з березня 2011 року, як дружина та чоловік без шлюбу, та виховують ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак шлюб між ними не був зареєстрований. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають намір одружитися, однак через те, що ОСОБА_3 наразі перебуває в складі Збройних Сил України, така можливість відсутня. За час проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина, без шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ведуть спільне господарство, мають спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводять в колі рідних та друзів. Чоловік та жінка спілкуються з батьками та родичами один одного. Крім того, вона має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої зазначено - ОСОБА_6 на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України, який був записаний зі слів мати, однак такої людини не існує. ОСОБА_3 виховує ОСОБА_5 , як рідну дитину, а вона вважає чоловіка батьком. Між ними склалися теплі сімейні відносини. ОСОБА_3 повністю утримує ОСОБА_5 , що підтверджується квитанціями з відправленням коштів її матері ОСОБА_7 , Довідкою № 125/01-16 від 04.11.2022 року, Довідкою № 225 від 04.11.2022 року, Довідкою № 28 від 04.11.2022 року, Довідкою з КНГІ «Дитяча міська поліклініка № 7» ОМР. ОСОБА_3 має намір в подальшому удочерити ОСОБА_5 , однак наразі через перебування на службі у Збройних Силах України немає такої можливості. ОСОБА_3 був одружений, однак рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2010 року був розлучений. 28 листопада 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повінчалися, що підтверджується Свідоцтвом про вінчання та Свідоцтвом № 255 від 04 серпня 2022 року. 16 травня 2022 року ОСОБА_3 нотаріально посвідчив довіреність, якою уповноважив ОСОБА_8 розпоряджатися, належним йому транспортним засобом. Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібен для встановлення прав та обов`язків обох з подружжя та їх реалізації у повсякденному житті в умовах воєнного стану. Оскільки ОСОБА_3 перебуває на службі у Збройних Силах України, чоловік та жінка не можуть офіційно зареєструвати шлюб, однак

мали та мають такий намір в майбутньому, що підтверджується перепискою

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Факт перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_3 потрібен для встановлення прав та обов`язків батька та доньки та їх реалізації у повсякденному житті в умовах воєнного стану та для подальшої реалізації процедури

удочеріння ОСОБА_5 ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2022р. справу передано до розгляду судді Мазун І.А. 14.11.2022р.

Ухвалою судді Малиновського районного суду від 14.11.2022 р. відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні.

Протокольною ухвалою 08.12.2022р. до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 09.03.2023р. до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 просила суд залишити заяву без розгляду з огляду на те, що вбачається спір про право.

Представник заявника заперечував проти залишення заяви без розгляду, оскільки з матеріалів справи не вбачається спору про право.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що справа не може бути розглянута в окремому провадженні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, убачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів".

Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі N 752/20365/16-ц (провадження N 61 24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі N 750/9847/18 (провадження N 18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі N 644/9753/19 (провадження N 6114667св20).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . (а.с. 76)

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2010р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розірвано. (а.с. 26-27)

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2022р. повідомлено ОСОБА_2 , що до військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання адвоката Слаблюка В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення будь-яких грошових виплат, належних ОСОБА_3 до отримання рішення у справі № 521/17161/22. Крім того у відповідному листі зазначено, що ОСОБА_3 під час захисту Вітчизни зник безвісти. (а.с. 78)

Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № К1-173877-ф/л від 07.11.2022р. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 82)

14.02.2023р. до суду надійшли додаткові пояснення представника ОСОБА_1 , а яких зазначено наступне: «…в момент вручення сповіщення сім`ї № 37 про зникнення безвісті ОСОБА_10 у ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 ,…. ОСОБА_2 знаходилася разом з ОСОБА_11 та не мала жодних заперечень щодо проживання її батька разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 …..». (а.с. 88-90)

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закон України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

З вищевикладеного вбачається, що встановлення факту, про який просить суд заявниця, може вплинути на права членів сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який наразі є особою яка зникла безвісти, щодо отримання грошового забезпечення.

В теорії права спір про право визначається як особливий вид правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків. Зміст таких правовідносин становлять взаємні права та обов`язки сторін спору про право щодо його урегулювання з метою визначення взаємних прав та обов`язків у спірних регулятивних або охоронних правовідносинах у судовому порядку, або з використанням позасудових процедур.

Вказане узгоджується із висновками ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в ухвалі від 02 березня 2016 року у справі №6-35863ск15.

За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Встановлення факту не повинно пов`язуватися з наступним вирішенням спору про право та впливати на обсяг цивільних прав та обов`язків в інших правовідносинах третіх осіб, які не були залучені до участі у справі як заінтересовані особи. Інакше така заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а відповідний факт, за наявності спору про право, має бути встановлений у справі в порядку позовного провадження.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №638/2475/13-ц.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що за військовослужбовцями, які пропали безвісти в період проходження військової служби, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Статтею 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» до близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин віднесено наступних осіб: чоловіка, дружину, батька, матір, вітчима, мачуху, сина, дочку, пасинка, падчерку, рідного брата, рідну сестру, діда, бабу, прадіда, прабабу, внука, внучку, правнука, правнучку, усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особу, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що факти, про встановлення яких просить ОСОБА_4 , не підлягають з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки від встановлення фактів, про які просить заявник, в подальшому буде залежати право на отримання грошового забезпечення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі N 521/19930/19 (провадження N 61-13984св20).

Частиною 4 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, дану заяву слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 294, ст.ст. 352-354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з позовними вимогами в загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 13 березня 2023 року.

Суддя І.А. Мазун