ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3816/21

Провадження № 22-ц/4820/235/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 688/3816/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар`єр», поданою представником адвокатом Шкодяком Ігорем Антоновичем на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 14 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар`єр» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору недійсним.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В грудні 2021 року ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» звернулася до суду з позовом, в якому просило суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір про надання юридичних послуг від 01 липня 2009 року, укладений між ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» за підписом директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнути з відповідачів судові витрати.

На обґрунтування своїх вимог вказувало, що 27.01.2009 ОСОБА_2 призначений на посаду директора товариства. 01.07.2009 між директором товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був підписаний договір про надання послуг, а саме виконання роботи на посаді начальника юридичного відділу товариства.

П. 6.4 цього договору передбачено, що у випадку розгляду судами судових справ (кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних), у яких замовник є стороною, а виконавець на підставі довіреності або доручення виступає представником замовника замовник, у десятиденний термін від дня, коли судове рішення вступить в законну силу, виплачує виконавцю премію із наступного розрахунку: якщо замовник виступає відповідачем, а судовим рішенням у справі позивачу частково або у повному обсязі у позовних вимогах відмовлено розмір премії становить 10% від суми, у стягненні якої судовим рішенням позивачу було відмовлено.

Однак директор товариства ОСОБА_2 відповідно до Статуту товариства від 06.12.2004, редакція якого діяла на час підписання договору, не був наділений повноваженнями укладати цей договір. Так, відповідно до п. 7.4.10 Статуту ТОВ ««Шепетівський гранкар`єр» до виключної компетенції зборів учасників належить визначення умов оплати праці посадових осіб товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв. Тобто, для введення на підприємстві посади начальника юридичного відділу з встановленням таких умов праці та оплати праці у такому виді, в т.ч. премій, необхідно було рішення зборів учасників товариства, а не одноосібне рішення директора товариства. Крім того, на підприємстві згідно установчих документів не було посади «начальник юридичного відділу», а тому таким договором на підприємство прийнято особу на неіснуючу посаду.

Отже, так як правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, з огляду на положення ст.ст. 203, 241 ЦК України, позивач просив визнати недійсним договір про надання юридичних послуг від 01.07.2009р., укладений між директором ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» Ткачуком С.Г. та ОСОБА_1 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 14 листопада 2022 року в задоволенні позову ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» було відмовлено.

ТОВ «Шепетівський гранкар`єр», не погоджуючись із вказаним рішенням, через свого представника адвоката Шкодяка І.А. подало апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, вважає рішення суду незаконним, просить скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вказує, що оскаржуване судове рішення та спірні правовідносини суперечать принципам справедливості, розумності та добросовісності, умови оскаржуваного договору щодо преміювання не відповідають моральним засадам цивільного законодавства.

Так, на думку апелянта, судом залишено без уваги, той факт, що фактично за оскаржуваним договором відповідача було прийнято на посаду «начальник юридичного відділу», якої на той час не існувала на товаристві, а також те, що директор не мав повноважень на прийняття такого рішення.

Крім того, вказує, що зміст рішення суду не відповідає матеріалам справи.

Зокрема, в абзаці 3 аркуша 4 рішення суд наводить фактично правильно встановлює обставини, що згідно Статуту товариства приймати рішення щодо встановлення умов праці, введення посад був одноосібно уповноважений Забарчук В.Л., який не приймав рішення про включення в штатний розпис посади «Начальника юридичного відділу». Тобто, в рішенні міститься висновок перевищення директором своїх повноважень при підписанні оскаржуваного договору.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 01 липня 2009 року між ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» в особі директора Ткачука С.Г., що діяв на підставі Статуту, (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено Договір про надання юридичних послуг.

За умовами договору виконавець взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу послуги з юридичного супроводу його господарської діяльності, а саме здійснювати роботу на посаді начальника юридичного відділу підприємства. У свою чергу ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» взяло на себе зобов`язання оплачувати ці послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені цим договором (п.п. 1.1, 1.2).

Відповідно до п.6.4 вказаного Договору у випадку розгляду судами судових справ (кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних), у яких замовник є стороною, а виконавець на підставі довіреності або доручення виступає представником замовника замовник, у десятиденний термін від дня, коли судове рішення вступить в законну силу, виплачує виконавцю премію із наступного розрахунку: якщо замовник виступає відповідачем, а судовим рішенням у справі позивачу частково або у повному обсязі у позовних вимогах відмовлено розмір премії становить 10% від суми, у стягненні якої судовим рішенням позивачу було відмовлено.

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» про визнання законним трудового договору та визнання договору про надання юридичних послуг трудовим.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр».

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про визнання Договору про надання послуг трудовим скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано трудовим Договір про надання юридичних послуг від 01 липня 2009 року, що укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» в особі директора Ткачука С.Г.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що докази у справі в їх сукупності достовірно вказують на те, що між сторонами виникли трудові відносини, а укладений ними 1 липня 2009 року договір про надання юридичних послуг за своєю природою є трудовим.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року залишено без змін.

В позовній заяві позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що директор товариства ОСОБА_2 відповідно до статуту товариства від 06.12.2004, редакція якого діяла на час підписання договору, не був наділений повноваженнями укладати договір, оскільки до виключної компетенції зборів учасників належить визначення умов оплати праці посадових осіб товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв, договір є явно несправедливим щодо розміру винагороди за надані послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За нормами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 238, 239, 241 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» від 27.01.2009р. ОСОБА_2 призначено на посаду директора ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» з 27.01.2009р.

Відповідно до п.п. 7.1 Статуту ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» від 06.12.2004, редакція якого діяла на час підписання договору, органами управління товариства є учасник або збори учасників, виконавчий орган.

П. 7.2.1 статуту вказано, що посадовими особами товариства визнаються члени виконавчого органу.

Згідно з п. 7.3.1 вказаного Статуту ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» вищим органом товариства є учасник (в разі його одноособової участі в товаристві) або загальні збори учасників.

Відповідно до п. 7.4.10 Статуту до виключної компетенції учасника (в разі його одноособової участі в товаристві) або загальних зборів учасників належить визначення умов оплати праці посадових осіб товариства, його філій та представництв.

За п.п. 7.9.1, 7.9.5.2 Статуту у товаристві створюється виконавчий орган директор, який вирішує всі питання діяльності товариства за винятком тих, що належать до виключної компетенції учасника або зборів учасників товариства.

Відповідно до п. 3.5 посадової інструкції директора ТОВ ТОВ «Шепетівський гранкар`єр», затвердженої засновником товариства ОСОБА_4 , директор має право укладати трудові договора з працівниками.

Отже, оскільки за змістом П. 7.2.1 статуту, посадовими особами товариства визнаються члени виконавчого органу, ОСОБА_1 такою посадовою особою товариства станом на 01.07.2019 не був, то директор товариства ОСОБА_2 на підставі п.п. 7.9.1, 7.9.5.2 статуту та п. 3.5 посадової інструкції директора ТОВ мав право укладати з ОСОБА_1 як з працівником трудовий договір, не був обмежений у праві укладати спірний договір, який є трудовим, та визначати у ньому умови оплати праці працівника.

За таких обставин слід дійти висновку, що директор ТОВ Ткачук С.Г. під час укладення спірного договору свої повноваження не перевищив, діяв в межах цих повноважень, а тому висновки суду першої інстанції про відмову в позові в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог є законним

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови в позові, фактично зводяться до обґрунтувань апеляційної скарги тими ж обставинами, що і у позовній заяві, яким надана належна правова оцінка судом першої та апеляційної інстанцій, а в апеляційній скарзі не наведено інших достатніх та достовірних доказів в обґрунтування позивачем цих своїх вимог.

Посилання в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 було прийнято на неіснуючу посаду, якої не було в штаті підприємства, про що було відомо і директору ТОВ, і ОСОБА_1 , не можуть бути взяті до уваги як підстава для відмову в позові.

На думку колегії суддів вказаним обставинам була надана оцінка постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 листопада 2018 року при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 про визнання Договору про надання послуг трудовим від 01 липня 2009 року трудовим, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року.

При цьому Товариство в даній справі жодним чином не заперечувало повноваження директора на його укладення, а лише стверджувало, що даний договір є цивільно-правовою угодою, а не трудовим договором.

Обставини, встановлені даними рішеннями в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України є преюдиційними, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи та апеляційний суд в даній справі в силу норм ЦПК України не має повноважень ревізувати дані судові рішення.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар`єр», подану представником адвокатом Шкодяком Ігорем Антоновичем, залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 14 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова