Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1409/22
Провадження №: 2/332/68/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Ретинської Ю.І.,

за участю секретаря - Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ПрАТ «СК «ВУСО» про стягнення шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, в обґрунтування якого зазначила, що він є власником автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 02 червня 2022 у м. Запоріжжі на вул. Північне шосе сталося ДТП за участі автомобілів Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Подія сталася з вини відповідача ОСОБА_2 . Внаслідок зазначеної події пошкоджено зазначені транспортні засоби. Відповідно до висновку транспортно-товарознавчого дослідження вартість відновленого ремонту автомобілю Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 28428 грн.

18.11.2022 окремою заявою було зменшено позовні вимоги. Відповідно до заяви у зв`язку зі сплатою франшизи в сумі 2500 грн., а також 3834,24 грн. страхового відшкодування, позивач просив стягнути 22093,76 грн. Крім того, просив стягнути судові витрати в сумі 5952,40 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2022 р. позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 24.11.2022 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ПрАТ «СК «ВУСО».

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 178 ЦПК України, відзив не надав.

У судове засідання, яке було призначено на 27.02.2023, позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи на підставі наявних у справі документів. Просив позов задовольнити у повному обсязі, також стягнути судові витрати в сумі 12952,40 грн.

Відповідач у судове засідання, яке було призначено на 27.02.2023, не з`явився, подав заяву про розгляд справи без застосування технічної фіксації. Додатково зазначив, що у випадку незгоди позивача із сумою страхового відшкодування, він мав звертатися саме до страхової компанії.

Представник третьої особи ПрАТ «СК «ВУСО» у судове засідання не з`явися. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника ПрАТ «СК «ВУСО».

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

02.06.2022 у м. Запоріжжі на вул. Північне шосе сталося ДТП за участю автомобілів Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнав себе винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 02.06.2022 (а.с. 7).

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_2 , на час настання події, застраховано ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207972918 (а.с. 47).

Власником автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно повідомлення ПрАТ «СК «ВУСО» №2630/2240183 від 28.09.2022, розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі Ремонтної калькуляції №2240183 від 15.06.2022, згідно якою вартість відновлювального ремонту (вартість робіт, матеріалів та запасних частин) склала 16758 грн. 73 коп. Згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів ПрАТ «СК «ВУСО» був розрахований коефіцієнт фізичного зносу на запчастини (вартість запасних частин 13082,35 грн.) у розмірі 0,7. На підставі п. 36.2 ст. 36 , п. 12.1 ст. 12 та п. 36.6 ст. 36 ЗУ про ОСЦПВВНТЗ, сума страхового відшкодування склала: 3834,24 грн. ( 3676,38 грн. +13082,35 грн. 9157,64 грн. 1266,85 грн. 2500,00 грн., де 1158,01 грн. +2518,37 грн. =3676,38 грн. вартість робіт та матеріалів; 13082,35 грн. вартість запасних частин; 9157,64 грн. вартість фізичного зносу; 1266,85 грн. ПДВ; 2500,00 грн. франшиза) (а.с. 48).

27.07.2022 Страховиком сплачено ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 3834,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №22290 від 27.07.2022 (а.с. 62).

Відповідачем сплачено ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 2500,00 грн., що підтверджується скріншотом платежу (переводу власних коштів) ( а.с. 50).

Відповідно до Висновку №30/06/22 транспортно-товарознавчого дослідження від 05.07.2022, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля NISSAN QASHQAI, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він.код: НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору внаслідок ДТП, а саме: вартість ремонтних робіт, матеріалів і замінених деталей без врахування їх фізичного зносу, складає: 28428,51 грн. ( а.с. 23-29).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України № 1961-VI від 01.07.2004 року) визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України № 1961-VI від 01.07.2004 року страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Згідно п.36.2. ст. 36 Закону України № 1961-VI від 01.07.2004 року Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 3834.24 грн. та від відповідача суми франшизи у розмірі 2500,00 грн. Предметом спору є відшкодування суми для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).

Відносини між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ВУСО», яким було застраховано автомобіль ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_2 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того Договором (полісом) обов`язкового страхування № 207972918 від 15.02.2022 передбачено франшизу в сумі 2500,00 грн.

Різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд приймає за основу Ремонтну калькуляцію № 2240183 від 15.06.2022, використану ПрАТ «СК «ВУСО» при визначенні страхового відшкодування, адже з вказаною оцінкою позивач ОСОБА_1 погодилася, її результати не оскаржував та отримав від ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування в загальній сумі 3834,24 грн. без зауважень. Крім того, позивачем у позові не була обґрунтована необхідність у проведенні власної оцінки.

Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.

Так, відповідно до повідомлення ПрАТ «СК «ВУСО» №2630/2240183 від 28.09.2022, вартість відновлювального ремонту (вартість робіт, матеріалів та запасних частин), згідно Ремонтної калькуляції №2240183 від 15.06.2022 склала 16758 грн. 73 коп., вартість фізичного зносу на запчастини склала 9157,64 грн., франшиза 2500,00 грн., ПДВ 1266,85 грн.

27.07.2022 Страховиком сплачено ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 3834,24 грн. із розрахунку : 3676,38 грн. +13082,35 грн. 9157,64 грн. 1266,85 грн. 2500,00 грн., де 1158,01 грн. +2518,37 грн. =3676,38 грн. вартість робіт та матеріалів; 13082,35 грн. вартість запасних частин; 9157,64 грн. вартість фізичного зносу; 1266,85 грн. ПДВ; 2500,00 грн. франшиза, відповідачем сплачено позивачу суму франшизи у розмірі 2500,00 грн.

Оскільки страховик згідно з ст. 29, 32 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» не відшкодовує величину втрати товарної вартості, яка розраховується внаслідок пошкодження автомобілю, а також ПДВ на придбання запчастин та матеріалів, то цю суму, згідно з приписами статті 1194 ЦК України, суд вважає необхідним покласти на винуватця ДТП.

Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 10424,49 грн. із розрахунку: 16758.73 грн. (вартість відновлювального ремонту) грн. -3834, 24 грн. (сума страхового відшкодування) -2500,00 грн. (сума франшизи).

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються: на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 , при зверненні до суду з позовом, сплачено 992,40 грн. судового збору, 2100,00 грн. витрат на залучення експерта та витрати на правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн.

Оскільки, позивач просив стягнути витрати у розмірі 2100,00 грн. за проведення транспортно-товарознавчого дослідження №30/06/22 від 05.06.2022, яке ним було проведено з власної ініціативи, а необхідність проведення цього дослідження з власної ініціативи нормативно не була обґрунтована, суд вважає в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання, пов`язане з витратами на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ОСОБА_1 отримував правову допомогу адвоката Войтовича Є.М. та сплатив за це 9500 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду Угодою № 0708/01 про надання правової допомоги від 08.07.2022, ордером АР №1068683 від 13.07.2022 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру від 11.07.2022 року, від 15.07.2022, від 06.02.2023, 26.02.2023 та від 27.02.2023 року.

Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Відповідач не виконав обов`язку доведення не співмірності заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, в сумі 10424,49 грн., що складає 47,18% від заявлених вимог, понесені ним витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу підлягають стягненню із ОСОБА_2 пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме за подання позову 468,21 грн. та понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4482,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Войтовича Євгена Михайловича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 10424,49 гривень (десять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 49 копійок; понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 468 гривень 21 копійка та понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4482 гривень 10 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.03.2023.

Суддя Ю.І. Ретинська