ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5290/17 Номер провадження 22-ц/814/234/23Головуючий у 1-й інстанції Ольховський Є.Б. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільнихсправах:

головуючого судді: Одринської Т.В.

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,

за участю секретаря Ряднини І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Кузьміна Євгена Валерійовича

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , в якому уточнивши просила розірвати договір підряду № Н-13 від 13.11.2016 укладеного між сторонами та стягнути на її користь суму авансу у розмірі 17 100 грн. та суму пені за період з 14.04.2017 року по 23.01.2018 р. в розмірі 4458.07 грн.

Позов мотивовано тим, що 13.11.2016 року між сторонами було укладено договір підряду № Н-13 про виготовлення та встановлення паркану за адресою: АДРЕСА_1 . Договір, угодою сторін був пролонгований та датою виконання було визначено 13 квітня 2017 року. На виконання умов договору, нею було сплачено аванс в сумі 22 600 грн.

Зазначила, що на час розгляду справи в суді відповідач умови договору у повному обсязі не виконав, чим порушив його умови.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року

- позов задоволено.

Розірвано договір підряду № Н-13 від 13.11.2017 року укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу у розмірі 17100 грн. та неустойку за невиконання договору Н-13 від 13.11.2017 року у сумі 4458.07 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 640 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 червня 2021 року заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення залишено без задоволення.

З вказаним судовим рішенням не погодився ОСОБА_2 , в інтересах якого апеляційну скаргу подав адвокат Кузьмін С.В.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач участі у справі не приймав, так як не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Вказує, що судові повістки направлялися не за місцем його реєстрації.

Зазначив, що умови договору підряду було виконано у повному обсязі, доказом чого може слугувати фото встановленого паркану, покази свідків. Зазначив, що ворота було виготовлено та доставлено позивачці, проте встановлені не були, так як у замовника виникли деякі питання по їх якості. Ворота не були повернуті виробнику.

Вказує на недоліки поданої позивачем позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частиковому задоволенню, з наступних підстав.

За обставинами даної справи суд першої інстанції ухвалюючи заочне рішення порушив норми процесуального права, а саме розглянув справу за відсутності відповідача, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог ст. 178 ЦПК України, суд не звертався до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, для встановлення місця проживання відповідача.

Судова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 23), яка повернута за закінченням терміну зберігання та у зв`язку з вказанням неповної адреси (а.с. 30).

Відповідно до ст. 74 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного заочного рішення судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі (частина 5 статті).

Відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про часі місце розгляду справи. Друкований орган, у якому розміщуються оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 10 статті).

Тобто, у тому випадку, якщо в процесі розгляду справи не встановлено фактичне місце проживання, перебування чи роботи відповідача, суд розміщує оголошення про його виклик в друкованому ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та місцевої сфери розповсюдження.

Як вже вище зазначалось, судом першої інстанції судова кореспонденція відповідачу належним чином не направлялася. При цьому, повідомлення про виклик відповідача в друкованому ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження, судом першої інстанції розміщено не було.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою).

З урахуванням вище викладеного, оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року підлягає скасуванню.

Щодо суті позовних вимог

Судом встановлено, що 13.11.2016 року між підрядником ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір підряду, за умовами якого підрядник зобов`язався виготовити та встановити за адресою: АДРЕСА_1 , євро паркан та ворота. Вартість послуг визначена в 23 000 грн. Додатковою угодою від 13.11.2016 р. сторони продовжили строк виконання договору по 13.04.2017 р. та вартість робіт визначили у розмірі 24 600 грн. Пунктом 10.1 Договору підряду Н-13 визначено, що виконання робіт оформляється актом виконання робіт (а.с. 7-11).

Сторонами не заперечується, що роботи по встановленню паркана та воріт підрядником не здійснювалися.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами першою, другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями частин першої та третьої статті 857 ЦК України підтверджено обов`язок підрядника виконати роботу відповідно до умов договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимог, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із частинами першою та третьою статті 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення містяться і в частинах першій-п`ятій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою, зокрема, передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

У разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи, якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відповідно до положень статтей 76, 79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно квитанції прибуткового касового ордеру № Н- 28 від 28.12.2016р. ОСОБА_1 сплатила авансовий внесок 2400 грн, згідно квитанції прибуткового касового ордеру № Н- 131 від 16.11.2016р. ОСОБА_1 сплатила по договору 17 100 грн., 13.11.2016 р. сплатила 2500 грн. та 07.12.2016 р. сплатила 600 грн (а.с. 12).

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , як замовник послуг умови договору виконала повністю, а саме - сплатила авансовий внесок. В свою чергу, ФОП ОСОБА_2 , свої зобов`язання за договором не виконав, не встановив євро паркан та ворота у строки визначені договором, що є підставою до застосування положень п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги про те, що паркан та ворота було виготовлено та доставлено позивачці, що підтверджується фотографією, колегія суддів відхиляє, так як відповідно до п. 10.1 Договору підряду Н-13 визначено, що виконання робіт оформляється актом виконання робіт, який в матеріалах справи відсутній.

Окрім того, ФОП ОСОБА_2 не заперечує, що роботи по встановленню воріт ним не проводилися через їх неякісність.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила стягнути на її користь суму авансу у розмірі 17100 грн. та неустойку за невиконання договору Н-13 від 13.11.2017 року у сумі 4458.07 грн.

Пунктами 11.2 та 14.1 спірного договору визначено, що у разі прострочення виконання послуг виконавець виплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання послуг.

Позивачкою, в уточненій позовній заяві, наведено розрахунок пені за період з 20.10.2017 року по 23.01.2018 року який вирахувано у сумі 4458.07 грн.

Суд погоджується з наведеним розрахунком пені оскільки строк невиконання договору станом на день подання уточнень до позовної заяви склав 285 днів.

В свою чергу, відповідач свого контр розрахунку не надав, розмір завданих позивачці збитків не спростував.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення районного суду з підстав допущення порушень норм процесуального права, ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, п. 3 ч. 3 ст. 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кузьміна Євгена Валерійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року скасувати. Ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів задовольнити.

Розірвати договір підряду № Н-13 від 13.11.2017 року укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу у розмірі 17100 грн. та пеню за невиконання договору Н-13 від 13.11.2017 року у сумі 4458,07 грн.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 640 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.02.2023 року.

Головуючий Т. В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

П.С. Абрамов