Постанова

Іменем України

01 березня 2023 року

м. Київ

справа № 201/1763/22

провадження № 61-156св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дніпропетровська міська рада,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року у складі судді Батманової В. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Максюта Ж. І., Свистунова О. В., Пищида М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 19 вересня 2020 року на вул. Набережна Перемоги, 5а в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої її автомобіль марки «ДЕУ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зазнав значних механічних пошкоджень, а вона - майнових збитків.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року у справі № 201/9342/20 провадження відносно водія ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення та встановлено, що ДТП сталася в результаті наявності порушень при утриманні автомобільних доріг і незадовільного стану дорожніх умов, що, як наслідок, призвело до погіршення безпечних умов дорожнього руху.

Вказувала, що 13 листопада 2020 року вона звернулася до відповідача з пропозицією сплатити в досудовому порядку компенсацію, але до теперішнього часу спір не вирішено.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 28 жовтня 2020 року вартість майнових збитків, завданих її транспортному засобу, складає 87 511,00 грн, та вартість експертного дослідження 2 500,00 грн. Окрім того, їй завдана моральна шкода, яку вона оцінила у 20 000,00 грн, тому просила задовольнити позов, стягнувши вказані кошти на свою користь.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрито в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 87 511,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в зазначеній частині, оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у справі № 201/1202/21.

Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з судовим рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм процесуального права, вважав його законним та обґрунтованим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чіп Я. М. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами обох інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, справу направити до суду першої інстанції для подальшого її розгляду.

Підставами касаційного оскарження заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального та порушення процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про закриття провадження у справі в частині вирішення вимог про стягнення майнових збитків.

Звертаючись із позовом у цій справі, вона звертала увагу на те, що заявою від 03 січня 2022 року на адресу відповідача відмовилась від розгляду у досудовому порядку її заяви про відшкодування шкоди, яка у подальшому була задоволена.

Таким чином, обставини, якими вона обґрунтовує позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, змінились, їх підстави не є тотожними з обставинами та підставами у справі № 201/1202/21.

Доводи інших учасників справи

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська справу № 201/1763/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року справу № 201/1763/22 призначено до судового розгляду.

Обставини справи

Встановлено, що у лютому 2021 року ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до Дніпровської міської ради у справі № 201/1202/21 та просила стягнути на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 87 511,00 грн, завдану їй пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про стягнення матеріальної шкоди відмовлено через ненадання належних доказів на підтвердження її порушеного права.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2021 року змінено в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд дійшов висновку, що звернення позивача з позовом до суду є передчасним, оскільки остання в порядку досудового врегулювання спору звернулася до відповідача з відповідною заявою, тому у задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2021 року та постанову Дніпропетровського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року.

У справі, яка є предметом касаційного перегляду, ОСОБА_1 звернулася до суду у лютому 2022 року з позовом до Дніпровської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої їй пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрито в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 87 511,00 грн з огляду на наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав у справі № 201/1202/21.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Позиція Верховного Суду

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

У той же час повторне звернення до суду з тотожними вимогами суперечить принципу правової визначеності та є неможливим.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що позов, з приводу якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним з позовом, який розглядається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що: «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) вказано, що: «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом із тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Отже, для застосування підстави для закриття провадження у справі, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних: сторін спору, предмета позову, підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Brumarescu v. Romania» (Брумареску проти Румунії) констатовано існування усталеної практики щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриваючи провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, вказав, що у цій справі та у справі № 201/1202/21 тотожними є обґрунтування заявлених позовних вимог (підстави позову), а також сторони та предмет позову в частині вимог ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди у розмірі 87 511,00 грн.

Разом із тим, звертаючись у лютому 2021 року до суду з позовом до Дніпровської міської ради про відшкодування майнової шкоди, завданої її транспортному засобу внаслідок ДТП (справа № 201/1202/21), позивачка вказувала, що 03 листопада 2020 року звернулась з відповідною заявою до Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, яка знаходиться на розгляді Комісії з питань відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних осіб і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами. Це питання перебуває на розгляді Комісії та остаточне рішення не прийнято.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що звернення позивача з цим позовом до суду є передчасним, оскільки остання в порядку досудового врегулювання спору звернулася до відповідача з відповідною заявою, яка по суті не вирішена.

У позові у справі, яка є предметом касаційного перегляду, ОСОБА_1 зазначила, що 13 листопада 2020 року її представник звертався до відповідача із пропозицією розглянути у досудовий спосіб можливість компенсації їй за рахунок коштів територіальної громади спричинених збитків унаслідок пошкодження її транспортного засобу та витрат на проведення експертної оцінки збитку. Оскільки до теперішнього часу жодної компенсації або навіть відповіді на вказану заяву вона не отримала, листом від 03 січня 2022 року повідомила Дніпровську міську раду про те, що вказана заява втратила чинність та у зв`язку із чим подальшого розгляду не потребує.

Долучений заявником до касаційної скарги лист Дніпровської міської ради свідчить про те, що на засіданні Комісії з питань відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної майну фізичних і юридичних осіб об`єктами благоустрою комунальної власності та їх елементами, яке відбулось 21 жовтня 2022 року, задавлено клопотання ОСОБА_1 про залишення без розгляду її заяви про відшкодування шкоди.

Тобто обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу у цій справі, змінились.

Відповідно немає підстав і для закриття провадження у справі за вимогами про стягнення матеріальної шкоди, які пред`явлені до Дніпровської міської ради, оскільки такі вимоги у справі № 201/1202/21 по суті не вирішені.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, не звернув увагу на те, що у справі, яка переглядається, та у справі № 201/1202/21 позов пред`явлено з різних підстав, та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі в частині вирішення вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 87 511,00 грн на підставі частини першої статті 255 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення постановлені без додержання норм процесуального права. За таких обставин, касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржені судові рішення - скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції.

Оскільки розгляд справи не закінчено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов