Справа № 214/3547/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності.
Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128, ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, позаяк останньою відомою адресою місцезнаходження є: АДРЕСА_1 , а як відомо Херсонська міська громада входить до затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).Таким чином, Відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, однак у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав.
На підставі зазначеного, в урахуванням наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, згідно заяви позивача від 02.05.2019 року на ім`я Степанівського сільського голови ОСОБА_2 , він просить тимчасово прийняти його на посаду спеціаліста із земельних та юридичних питань Виконавчого комітету Степанівської сільської ради за строковим трудовим договором (контрактом) (а.с.6).
Відповідно до розпорядження сільського голови Кузьоми М.М. від 02.05.2019 року за №13-к, позивача з 03 травня 2019 року було прийнято на посаду спеціаліста 1 категорії з земельних питань Виконавчого комітету Степанівської сільської ради тимчасово по строковому трудовому договору (контракту) (а.с.7).
Відповідно до розпорядження сільського голови Кузьоми М.М. від 28.05.2019 року за №17-к, позивача з 03 червня 2019 року було переведено на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (а.с.8).
Згідно строкового трудового договору (контракту) з працівником від 28.05.2019 року, укладеного між Виконавчий комітетом Степанівської сільської ради, в особі сільського голови Кульоми М.М., та позивачем, останній приймається на роботу до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів (а.с.9-11).
Згідно п. 1 розділу 2 «Обов`язки сторін» зазначеного строкового трудового договору (контракту) з працівником від 28.05.2019 року, за цим контрактом працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цим контрактом, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату та інші заохочення (премію) за належне ставлення до своїх обов`язків і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, колективним договором і згодою сторін. Премія працівнику виплачується щомісячно разом із заробітною платою у розмірі 150% від посадового окладу.
Згідно п. 1 розділу «Оплата праці та соціально-побутове забезпечення працівника» зазначеного строкового трудового договору (контракту) з працівником від 28.05.2019 року, за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, працівнику нараховується заробітна плата, згідно штатного розкладу. Розмір посадового окладу працівника складає 6300 грн. 00 коп.
Згідно п.п. 1, 2 розділу «Термін дії та інші умови контракту» зазначеного строкового трудового договору (контракту) з працівником від 28.05.2019 року, строк дії контракту з 03 червня 2019 року по 30 жовтня 2019 року. Умови цього контракту можуть бути змінені тільки за згодою сторін у письмовій формі.
Факт роботи позивача з 03 травня 2019 року у Виконавчому комітеті Степанівської сільської ради підтверджується також відповідними записами у його трудовій книжці (а.с.12).
Згідно виписки за контрактом по зарплатному банківському рахунку, відкритому на ім`я позивача, за період з 27 травня 2019 року по 22 лютого 2022 року, позивачу зараховувалась заробітна плата востаннє 27 травня 2019 року у розмірі 9667 грн. 73 коп. (а.с.14-15).
Як убачається із заяви від 31.10.2019 року, надісланої поштовим зв`язком, позивач звернувся до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради із заявою про оформлення його звільнення у зв`язку зі спливом строку дії трудового договору (конракту), оформлення та видачу йому трудової книжки (а.с.16).
Згідно рішення Херсонської міської ради №10 від 11.12.2020 року «Про реорганізацію сільських, селищних рад (розформованих територіальних громад) шляхом приєднання до Херсонської міської ради» було прийнято рішення про реорганізацію шляхом приєднання до Херсонської міської ради, зокрема, Степанівську сільську раду (а.с.17-24).
Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Об`єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що у справах, пов`язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв`язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно зі статтею 33 Закону України «Про оплату праці» між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.1998 року №663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні, починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації).
Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» і Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати (проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
За змістом ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи та організації всіх форм власності та господарювання зобов`язані здійснювати громадянам компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати (затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом).
Згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, при цьому сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекси споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, і місяці, що передує виплаті заборгованості, до розрахунків не включаються.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, з метою посилення відповідальності за несвоєчасну виплату зарплати встановлено поріг індексації величиною 100%.
Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 року №9-рп/2013 надав офіційне тлумачення положенню ч. 2 ст. 233 КЗпП України, про те, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Тобто, компенсація втрати частини заробітної плати провадиться підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток, про що зазначено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».
Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Положенню ч. 2 ст. 233 КЗпП України дано офіційне тлумачення рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №9-рп/2013, згідно якого в аспекті конституційного звернення положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць на коефіцієнт приросту споживчих цін.
Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Разом з тим, згідно ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп., оскільки позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 77, 78, 81, 133, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.