Номер провадження: 22-ц/813/4029/23
Справа № 947/783/22
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді - Карташов О.Ю., Коновалова В.А..,

за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю.,

учасники справи:

позивач- Одеська міська рада

представника позивача - Вишнивецька Анастасія Олегівна,

відповідач - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Комісара Олега Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2022 року, ухвалене у складі судді Калініченко Л.В., у приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

11.01.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, в якій позивач просить суд: - скасувати рішення державного реєстратора Роздобудько Ю.С. від 12.08.2020 року за індексним №53581729, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; - зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0020 га, шляхом знесення огородження 1-2 та літньої кухні, позначеної під літ «Б», у технічному паспорті, виготовленому 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ», серія та номер №б/н, за адресою: АДРЕСА_1 ; - стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 16.05.2019 року було придбано у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , квартиру АДРЕСА_2 , яка складалась в цілому з двох кімнат, загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 24 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу. 12.08.2020 року державним реєстратором Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області Роздобудько Юлією Сергіївною було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним №53581729, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 43,1 кв.м., який складається з житлового будинку під літ «А», надвірних споруд: літня кухня «Б», навіс літ. «В», огородження 1-2, за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 37736867, РНОНМ 101. Однак, як стверджує Одеська міська рада, 15.10.2020 року на їх адресу надійшов лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за №01-10/143-ЗГ, в якому повідомлялось, що ОСОБА_1 на прибудинковій території на проїзді до житлових будинків здійснено будівництво капітальної огорожі, чим здійснено самовільне зайняття земельної ділянки загального користування площею 20 кв.м., яка знаходиться у власності територіальної громади м. Одеси та здійснюється будівництво окремо розташованої будівлі; а саме: влаштовано монолітний стовбчастий фундамент та металева каркасна конструкція будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт від 27.05.2020 року. Листом від 10.12.2021 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за вих. № 01-3/430-Г повідомило, що на підставі наказу Управління від 13.07.2021 року № 01-13/21ДАБК здійснено позаплановий захід державного архітектурно - будівельного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виїзду на місце встановлено, що за вказаною адресою на території загального користування суб`єктом містобудування - ОСОБА_1 здійснено будівельні роботи з будівництва окремо розташованої одноповерхової літньої кухні, а саме: влаштовано стовбчастий фундамент, влаштовані зовнішні стіни з влаштуванням дверних та віконних отворів зі встановленням дверного полотна та віконних полотен зі склінням, влаштовано покриття будівлі. Управлінням також повідомлено, що згідно з даними Реєстру будівельної діяльності 16.06.2020 року зареєстровано повідомлення № ОД 27 про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_2 », подане ОСОБА_1 . За результатами перевірки Управлінням складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 19.07.2021 року № 000375, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснила будівельні роботи з будівництва літньої кухні літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку здійснення підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466. Управлінням зафіксовано, що під час проведення перевірки ОСОБА_1 не надала проектну документацію на будівництво та документи, які дають право на виконання будівельних робіт, також не надала документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою. На підставі виявлених порушень Управлінням складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.07.2021 року та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.07.2021 року № 186/21 з терміном на його виконання, якими зафіксовано вищевказані порушення. Крім цього, вищевказаним приписом зобов`язано ОСОБА_1 отримати у встановленому законом порядку документи, які надають право на виконання будівельних робіт або приведення земельної ділянки до первинного стану до 19.09.2021 року. 28.07.2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП України, притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. За результатами проведеної позапланової перевірки Управлінням складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 22.11.2021 року № 000893, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не виконала вимоги припису Управління від 19.07.2021 року № 186/21, не отримала документи, які надають право на виконання будівельних робіт, та не привела земельну ділянку загального користування до первинного стану. 22.11.2021 року Управлінням складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . 03.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-4 КУпАП України, притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Приймаючи викладене, на думку представника позивача, наявність на землях комунальної власності самочинно збудованого об`єкта унеможливлює здійснення володіння, користування та розпорядження територіальною громадою м. Одеси земельною ділянкою, яка знаходиться під відповідним об`єктом. Представник позивача вказує, що дії відповідача з реконструкції об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням іншої адреси: АДРЕСА_1 , шляхом будівництва літньої кухні під літ. «Б», зумовило безпідставне зайняття землі комунальної власності. Таким чином, на думку представника позивача, будівництво одноповерхової літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи на такій земельній ділянці. Крім того, представник позивача зазначає, що для здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна за вищевказаною адресою подано пакет документів, який складається з технічного паспорту №б/н, виданого 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ» та висновку ТОВ «АБТІ» за №б/н, які не є правовстановлюючими документами, що породжують виникнення права власності, а також приймаючи відсутність документів підтверджуючих право власності чи користування земельною ділянкою на якій здійснено будівництво, присвоєння адреси нерухомому майну, враховуючи вищевикладене, позивач вважає достатніми підстави для скасування такої реєстрації шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним №53581729, винесене 12.08.2020 року, та необхідним зобов`язати ОСОБА_1 звільнити за власний рахунок самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0020 га, шляхом знесення огородження 1-2 та літньої кухні, позначеної під літ. «Б» у технічному паспорті, виготовленому 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ», серія та номер б/н, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2022 року позов Одеської міської ради (місцезнаходження: 65026, м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі - задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним №53581729, винесене 12.08.2020 року державним реєстратором Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області Роздобудько Юлією Сергіївною, що є підставою для припинення права власності за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 43,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 37736867, РНОНМ 101. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити за власний рахунок самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0020 га, шляхом знесення огородження 1-2 та літньої кухні, позначеної під літ. «Б» у технічному паспорті, виготовленому 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ», серія та номер б/н, за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про доведеність і обґрунтованість заявлених вимог Одеської міської ради, оскільки стверджені посилання знайшли своє обґрунтування під час розгляду справи, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а протиправне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним №53581729, винесене 12.08.2020 року державним реєстратором Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області Роздобудько Юлією Сергіївною, підлягає скасуванню, що є підставою для припинення за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 43,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 37736867, РНОНМ 101, а також слід зобов`язати ОСОБА_1 звільнити за власний рахунок самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0020 га, шляхом знесення огородження 1-2 та літньої кухні, позначеної під літ. «Б» у технічному паспорті, виготовленому 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ», серія та номер б/н, за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2022 у справі №947/783/22 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради - відмовити у повному обсязі. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 50000 грн. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 60000 грн. Стягнути на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що судом першої інстанції винесено рішення на стадії підготовчого провадження, що є безумовним порушенням процесуального законодавства, як вважав скаржник. Так суд першої інстанції на думку скаржника, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, за складених обставин (воєнний стан, вимушений виїзд ОСОБА_1 , відсутність доступу у представника до її документів) - допустив невиправдане обмеження права відповідача на справедливий суд.Як вже було повідомлено, суд першої інстанції за один день постановив ухвалу про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку, повний текст якої складено після винесення рішення і яка з огляду на положення ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку, і виніс рішення. Що скаржник вважав, фактичним його позбавленням, законної можливості оскаржити ухвалу від 03.10.2022 у справі № 947/783/22, оскільки винесенням рішення виключив будь-яку доцільність такого оскарження. Таким чином, Київським районним судом м. Одеси допущено грубі процесуальні порушення чинного законодавства, що окрім позбавлення основоположного права відповідача на справедливий суд, призвели до винесення незаконного рішення. Скаржник зазначає, що позивач, повідомляючи про нібито самовільне захоплення земельної ділянки, не надав будь-яких доказів фактичних меж такої ділянки з її індивідуалізованими координатами, місцем розташуванням, співпадінням із земельними ділянками, які перебувають у власності або користуванні інших осіб, відповідних відомостей також не містить і рішення. Ані позивачу, ані суду першої інстанції не відомо і розмір начебто самовільно захопленої земельної ділянки (у позовній заяві і рішенні виключно зі слів позивача вказано орієнтовний розмір - 20 кв.м та 0,0020 га). Єдиним орієнтиром спірної земельної ділянки позивач і суд називають адресу: АДРЕСА_1 , однак, з існуванням такої адреси вони не згодні, до того ж там знаходиться будинок, придбаний відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2019. Наголошуємо на тому, що наявні в матеріалах справи фотографії (долучені до акта обстеженім від 27.05.2020 і акта огляду від 28.10.2020) зроблені без прив`язки до місцевості, часового проміжку, а тому зробити висновок коли, в якому місці вони зроблені - не представляється можливим. Також такі фотографії не дозволяють встановити фактичні межі, координати, розташування нібито самовільно зайнятої земельної ділянки і здійснення побудов саме на ній. Вищевказаних необхідних для винесення законного рішення відомостей також і не містять подані позивачем докази, а наявні документи, зокрема: акти, приписи, постанови - не мають жодного преюдиціального характеру і не можуть бути беззастережно застосовані судом. Тягар доведення обгрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обгрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків, однак, судом першої інстанції під час винесення рішення відповідна засада процесуального законодавства не дотримана. Відсутність з`ясування обставини щодо фактичних меж самовільно зайнятої земельної ділянки з її індивідуалізованими координатами, місцем розташуванням та розміром, співпадінням зі земельними ділянками, що перебувають у власності або користуванні інших осіб, - унеможливлює висновок суду про наявність або відсутність самовільного зайняття спірної земельної ділянки або її частини. До того ж відсутність визначення меж, розмірів, координат земельної ділянки, яку необхідно звільнити, унеможливлює прогнозоване примусове виконання рішення суду, оскільки за умов задоволення позовних вимог у заявленому вигляді рішення суду не набуває ознак законного та не відповідатиме завданню цивільного судочинства. Отже, суд першої інстанції об`єктивно не міг дійти висновку про наявність або відсутність самовільного зайняття спірної земельної ділянки або її частини, а рішення унеможливлює його прогнозоване примусове виконання, що свідчить про його незаконність. Звертаємо увагу, що позивачем не доведено той факт, що літня кухня і огородження знаходяться на спірній земельній ділянці, а не на земельній ділянці відповідача, придбаної ним разом з будинком, відповідного також не досліджено судом першої інстанції і не відображено у рішенні. Наголошуємо, що ані позивачем, ані судом не визначено межі огорожі, яка підлягає знесенню, а демонтаж паркану, яким огороджено належну відповідачу на праві власності земельну ділянку. - порушуватиме права на мирне володіння відповідним майном. Скаржник зазначав, що разом з відповідачем проживає малолітня донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-які реконструкції, поліпшення належного відповідачу будинку здійснено у тому числі для покращення побутових умов дитини, що спрямовані на уникнення завдання шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Таким чином, що суд першої інстанції, відхиливши відзив на позовну заяву Одеської міської ради, складений за об`єктивно обмежених можливостей представника відповідача, застосувавши крайню міру, під час винесення рішення не врахував: відсутні межі нібито самовільно зайнятої земельної ділянки з її індивідуалізованими координатами, місцем розташуванням та розміром, співпадінням зі земельними ділянками, що перебувають у власності або користуванні інших осіб, що унеможливлює висновок суду про наявність або відсутність самовільного зайняття спірної земельної ділянки або її частини; позивачем не доведено, що літня кухня і огородження знаходяться саме на начебто самовільно зайнятій земельній ділянці; позивачем не обґрунтовано застосування крайньої міри, враховуючи, що обрання саме знесення об`єктів, вплинить на права дитини, до того ж за відсутності висновку органу опіки та піклування.

Позиція іншої сторони

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, представник позивача, звернувся із відзивом на апеляційну скаргу, відповідно до якої просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Мотивуючи такий відзив виходив з наступного, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про пропуск відповідачем строку для подання відзиву на позовну заяву та відповідних доказів. 06.06.2022 року було призначене підготовче судове засідання на яке ані представник відповідача, ані відповідач не з`явились. 06.07.2022 року було призначено підготовче засідання в якому протокольною ухвалою було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в дане засідання представник відповідача та відповідач теж не з`явились. Станом на 06.07.2022 року відзив на позовну заяву від сторони відповідача до суду не надходив. Крім того, представник ОСОБА_1 в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення винесене на стадії підготовчого провадження, однак таки твердження не відповідає дійсності, що підтверджується матеріалами справи. 16.05.2019 року гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким належала у рівних частках (по Уг) квартира АДРЕСА_2 відчужили за договором купівлі-продажу вказану квартиру, яка складалась вцілому з двох кімнат загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 24 кв.м. гр. ОСОБА_1 . Отже, представник ОСОБА_1 на думку позивача, вводить суд в оману, зазначаючи, що ОСОБА_1 купила за договором купівлі-продажу від 16.05.2019 року будинок, однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач купила саме квартиру. На думку позивача, твердження представника ОСОБА_1 щодо того, що фотографії, які долученні до акта обстеження від 27.05.2020 року та акта огляду від 28.10.2020 року зроблені без прив`язки до місцевості та часового проміжку також є хибним так, вказані фотографії є підтвердженням факту наявності самочинного будівництва і є додатками до доказів, а саме: листів Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 15.10.2020 року № 01-10/МЗ-ЗГ та Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 05.11.2020 року №01-18/1445-09-01. Зазначені листи направленні виконавчими органами Одеської міської ради, які є уповноваженими на здійснення таких дій, а відтак таке посилання представника ОСОБА_1 є виключно суб`єктивною думкою не підтвердженою відповідними доказами. Таким чином, стосовно ОСОБА_1 двічі складали протокол про адміністративне правопорушення, а також видавали припис, яким зобов`язували ОСОБА_1 отримати у встановленому законом порядку документи, які надають право на виконання будівельних робіт або приведення земельної ділянки до первинного стану до 19.09.2021 року. Тобто, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 0,0020 га шляхом знесення огородження 1-2 та літньої кухні, позначеною під літ. «Б» у технічному паспорті, виготовленому 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ» серія та номер: б/н, за адресою: АДРЕСА_1 , є обґрунтованим та виправданим з огляду на обставини встановлені судом. Щодо того, що знесення самочинно збудованих об`єктів вплине на права неповнолітньої є невірне. Відповідно до наданої представником відповідача довідки про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території міста Одеси від 26.05.2020 року за № Я1-95178-ф/л ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 . Однак, представником ОСОБА_1 ані в суді першої інстанції, ані під час подання апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували родині зв`язки між відповідачкою та ОСОБА_5 , як зазначав позивач. Крім того, Одеська міська рада заявляла вимоги, які стосувались знесення огородження 1-2 та літньої кухні, позначеною під літ. «Б» у технічному паспорті, виготовленому 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ» серія та номер: б/н, за адресою: АДРЕСА_1 , що ніяк не позбавляє права власності вцілому, рішення суду першої інстанції стосується знесення виключно самочинно збудованих об`єктів на земельній ділянці комунальної власності. Таким чином, вищезазначені заперечення представника ОСОБА_1 , є хибним та таким, що не відповідають приписам чинного законодавства. Одеська міська рада вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, Одеська міська рада вважає, що подання представником ОСОБА_1 апеляційної скарги на законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції порушує принцип правової визначеності. Одеська міська рада, вважає, що апелянт не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що має на меті добитися повторного слухання справи та ухвалення нового рішення.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

14 листопада 2022 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката Комісара Олега Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2022 року за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2022 року вказана справа визначена складу колегії суддів: Кострицький В.В. - суддя-доповідач, судді:Карташов О.Ю., Стахова Н.В..

У зв`язку із перебуванням на лікарняному з 09 січня 2023 року судді - учасника колегії Стахової Н.В., з метою дотримання ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та ст. 371 ЦПК України, прошу здійснити заміну судді з метою апеляційного розгляду справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2023 року вказана справа визначена складу колегії суддів: Кострицький В.В. - суддя-доповідач, судді: Лозко Ю.П., Карташов О.Ю..

У зв?язку із перебуванням у щорічній відпустці 21 лютого 2023 року судді - учасника колегії Лозко Ю.П., з метою дотримання ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та ст. 371 ЦПК України, прошу здійснити заміну судді з метою апеляційного розгляду справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2023 року вказана справа визначена складу колегії суддів: Кострицький В.В. - суддя-доповідач, судді: Карташов О.Ю., Коновалова В.А..

Явка сторін

Сторони та їх представники повідомлені належним чином про час і місце апеляційного перегляду справи по суті. Представник позивача була повідомлена про розгляд справи 01.02.2023 через електронний кабінет, що відповідно до практики Верховного Суду є належним повідомленням сторони. Від представника скаржника в день судового засідання наійшло клопотання про відкладення судового на іншу дату, через його участь у іншій справі. Від представника позивача надійшло також надійшло клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату, якє належним чином необгрунтовано. Враховуючи ту обставину що представник скаржниці не зазначає термін коли відповідачка зможе прийняти участь у справі, ту обставину що суд раніше відкладав розгляд справи за клопотанням відповідачки (т.2 а.с.83) , закінчення процесуальних строків передбачених ЦПК слухання справи в апеляційному суді, аналізуючи наведені обставини колегія суддів ухвалила слухати справу на підставі наявних достатніх матеріалів справи, через те що сторони належним чином повідомлені сторони про розгляд апеляційної скарги і відповідно до ст. 372 ЦПК України це не заважає апеляційному розгляду, так як в сторін було достатьо часу надати відзив, відповідь на відзив, інші пояснення у справі, тобто додатково висловити визначити свої позиції у справі та обгрунтувати належними доказами, що сторони вже і зробили.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2019 року набула у власність квартиру АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернишевою Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1501, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №210307591 від 27.05.2020 року. Відповідно до вказаної довідки, реєстраційний номер вказаного об`єкту нерухомого майна є №101.

12.08.2020 року державним реєстратором Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області Роздобудько Юлією Сергіївною винесено рішення №53581984 від 12.08.2020 року на підставі якого закрито розділ щодо об`єкту нерухомого майна за №101, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №281067760 від 25.10.2021 року.

Тієї ж дати, державним реєстратором Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області Роздобудько Юлією Сергіївною було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за №53581729 від 12.08.2020 року на підставі якого проведену державну реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 24 кв.м., який складається з житлового будинку літ. «А»,та надвірних споруд: літньої кухні під літ. «Б», навіс під літ. «В», огородження 1-2, номер запису про право власності №37736867, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №220077118 від 12.08.2020 року.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі документів.

Таким чином, на державного реєстратора під час вчинення відповідної реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим пунктом 41 Порядку, необхідних для державної реєстрації права власності, а й, передусім, встановити їх відповідність вимогам законодавства.

Як встановлено судом підставою для винесення спірного рішення державного реєстратора №53581729 від 12.08.2020 року слугували наступні документи: висновок №б/н виданий 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ», та технічний паспорт №б/н, виданий 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ».

Під час розгляду справи судом, на підставі ухвали суду від 06.06.2022 року, були витребувані належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи 101.

Досліджуючи матеріали вказаної реєстраційної справи судом встановлено, що у відповідності до технічного паспорту №б/н, виданого 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ», житловий будинок під літ «А», має загальну площу 43,1 кв.м.. До складової житлового будинку АДРЕСА_1 , належать також надвірні споруди, а саме: літня кухня під літ. «Б», навіс під літ. «В», 1-2 огородження. Загальна площа зайняття під житловим будинком АДРЕСА_1 складає 111 кв.м., з яких: 60 кв.м. під житловим будинком та 51 кв.м. під спорудами.

У відповідності до поданого, під час державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості, висновку, виданого 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ» вбачається, що за наслідком проведеної інвентаризації встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , використовується, як житловий будинок, за наслідком чого слід вважати останній житловим будинком. Також затверджено, що склад новоутвореного об`єкту складається з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 43,1 кв.м., та надвірних споруд під літ. «Б», навісу під літ. «В», огородження №1-2, що в цілому становить одиницю. Адресою нерухомого майна є АДРЕСА_1 .

Отже, вищевказані документи слугували підставою для закриття розділу щодо права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 , та виділу в натурі вказаної квартири і набуття у власність житлового будинку, загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 24 кв.м., який складається з житлового будинку літ. «А», та надвірних споруд: літньої кухні під літ. «Б», навісу під літ. «В», огородження 1-2, за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд зазначає, що висновок від 16.07.2020 року, виданий ТОВ «АБТІ», не може виступати підставою набуття права власності на спірний об`єкт, оскільки вона не є правовстановлюючим документом, тобто не породжує виникнення права власності, а виступає лише технічним документом, в якому відображається спосіб проведення будівельних робіт та надається оцінка щодо дотримання вимог нормативних актів стосовно законності проведення будівельних робіт.

У свою чергу, технічний паспорт - це документ, який має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічні характеристики покрівлі та фундаменту.

Отже, технічний паспорт так само, як і висновок, не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, та не може бути єдиною підставою для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт.

На підставі вищевикладеного вбачається, що оспорюване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за №53581729 від 12.08.2020 року, винесене державним реєстратором Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області Роздобудько Ю.С., як суб`єктом державної реєстрації, на підставі документів, що не відповідають вимогам пункту 41 вищевказаного Порядку, а відтак в порушення вимог ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не встановивши відповідність поданих і отриманих документів вимогам чинного законодавства.

Таким чином, відповідачем в порушення вказаного порядку не було надано належних документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчує її право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстроване на підставі оспорюваного рішення державного реєстратора.

Під час розгляду справи відповідачем також не надано до суду жодного доказу на підтвердження присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_1 , як і доказів на підтвердження права користування чи власності на земельну ділянку, на якій розташований такий вищезазначений будинок.

На підставі вищевикладеного суд вважає доведеними доводи представника позивача Одеської міської ради, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним №53581729, винесене 12.08.2020 року державним реєстратором Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області Роздобудько Юлією Сергіївною, є протиправним, не законним та підлягає скасуванню.

З поданих до суду документів, судом також встановлено, що 27.05.2020 року працівниками Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було здійснено обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території міста Одеси, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідком чого встановлено, що ОСОБА_1 на прибудинковій території на проїзді до житлових будинків здійснено будівництво капітальної огорожі, чим здійснено самовільне зайняття земельної ділянки загального користування площею 20 кв.м., яка знаходиться у власності територіальної громади м. Одеси та здійснюється будівництво окремо розташованої будівлі; а саме: влаштовано монолітний стовбчастий фундамент та металева каркасна конструкція будівлі за адресою; АДРЕСА_1 , про що складено акт від 27.05.2020 року.

За наслідком встановленого, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (надалі - УДАБК ОМР) 12.10.2020 року звернулось до Одеської міської ради з відповідним листом за № 01-10/143-3Г з повідомленням про виявлені обставини.

У листі, УДАБК ОМР також зазначено, що згідно з даними єдиного реєстру, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Реєстр), Управлінням 16.06.2020 року зареєстроване, подане ОСОБА_1 , повідомлення № ОД27 про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_2 ».

УДАБК ОМР на виконання Порядку №135 направлено лист №01-10/143-3Г від 29.05.2020 року до Київської районної адміністрації Одеської міської ради стосовно прийняття розпорядження про демонтаж самочинно встановленого огородження та самочинно влаштованого металевого каркасу будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного листа та повідомлених обставин, Київською районною адміністрацією Одеської міської ради прийнято розпорядження від 08.09.2020 року за №362-01 «Про демонтаж малої архітектурної форми (капітальної огорожі) за адресою: АДРЕСА_1 ».

19.07.2021 року за результатами перевірки УДАБК ОМР також складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог і законодавства у сфері містобудівної діяльності № 000375, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснила будівельні роботи з будівництва літньої кухні літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку здійснення підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466.

Управлінням зафіксовано, що під час проведення перевірки ОСОБА_1 не надала проектну документацію на будівництво та документи, які дають право на виконання будівельних робіт, також не надала документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою.

На підставі виявлених порушень Управлінням складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.07.2021 року та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.07.2021 року № 186/21 з терміном на його виконання, якими зафіксовано вищевказані порушення.

Вищевказаним приписом зобов`язано ОСОБА_1 отримати у встановленому законом порядку документи, які надають право на виконання будівельних робіт або приведення земельної ділянки до первинного стану до 19.09.2021 року.

У відповідності до листа УДАБК ОМР від 10.12.2021 року, встановлено, що згідно реєстру будівельної діяльності, відсутня інформація щодо отримання права на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

28.07.2021 року УДАБК ОМР винесено постанову №147/21 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП України, притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

22.11.2021 року за результатами проведеної позапланової перевірки УДАБК ОМР складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за № 000893, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не виконала вимоги припису Управління від 19.07.2021 року №186/21, не отримала документи, які надають право на виконання будівельних робіт, та не привела земельну ділянку загального користування до первинного стану.

22.11.2021 року УДАБК ОМР складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.188-42КУпАП.

03.12.2021 року УДАБК ОМР винесено постанову №363/21 по справі про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-4 КУпАП України, а саме за невиконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 19.07.2021 року за №186/21, за наслідком чого притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

За наслідком вищевикладеного, судом встановлено, що відповідачкою було набуто у власність квартиру АДРЕСА_2 , яку в подальшому було перереєстровано зі зміною типу об`єкту нерухомості в якості житлового будинку, загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 24 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що відповідачкою були проведені будівельні роботи, за наслідком чого було здійснено будівництво, літньої кухні під літ. «Б», навісу під літ. «В», огородження 1-2, які увійшли, як надвірні споруди, до складу житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається за наслідком викладеного, земельна ділянка у встановленому законом порядку для такого будівництва не відводилась.

Надані відповідачу дозвільні документи на будівництво: вид будівництва - реконструкція спірної квартири не передбачають зміни геометричних розмірів фундаментів у плані.

Так, фактично проведені відповідачем будівельні роботи за спірною адресою не відповідають дозвільним документам.

Наявність спірної літньої кухні та огородження, відповідачем не спростована.

Факт проведення відповідачем замість реконструкції спірної квартири будівництва окремого приміщення, а саме літньої кухні та огородження, із забудовою земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси підтверджується технічним паспортом ТОВ «АБТІ» від 16.07.2020 року, а також актами перевірки УДАБК ОМР за №б/н від 27.05.2020 року, за №»б/н від 08.10.2020 року, за №000375 від 19.07.2021 року, за №000893 від 22.11.2021 року, постановою по справі про адміністративне правопорушення №363/21 від 03.12.2021 року.

Окрім того, збільшення відповідачем площі спірної квартири шляхом добудови надвірних споруд із забудовою земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси підтверджується також технічним паспортом ТОВ «АБТІ» від 16.07.2020 року, в якому зафіксовано, що житловий будинок під літ. «А», має загальну площу 43,1 кв.м.. До складової житлового будинку АДРЕСА_1 , належать також надвірні споруди, а саме: літня кухня під літ. «Б», навіс під літ. «В», 1-2 огородження. Загальна площа зайняття під житловим будинком АДРЕСА_1 складає 111 кв.м., з яких: 60 кв.м. під житловим будинком та 51 кв.м. під спорудами.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В свою чергу, фізична або юридична особа перед початком проведення будівельних робіт повинна подати виконавчому органові міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи та одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачкою під час розгляду справи не надано до суду доказів на підтвердження наявності права користування чи власності на земельну ділянку, на якій побудовано огородження 1-2 та приміщення літньої кухні, позначеної під літ. «Б» у технічному паспорті, виготовленому 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ», серія та номер б/н, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, як вбачається відповідачкою не дотримані вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» , не подано відповідної заяви про намір забудови земельної ділянки для будівництва приміщення разом з документам, які підтверджували б перебування ділянки у власності чи користуванні відповідача.

Так, суд погоджується із доводами позивача, що відповідачем не отримані у встановленому законом порядку дозвільні документи на проведення будівельних робіт, пов`язаних з реконструкцією квартири зі зміною геометричних розмірів фундаментів у плані шляхом будівництва прибудови.

Самочинне будівництво є порушенням установлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки.

Встановлене судом узгоджується також із практикою Верховного Суду України, зокрема, у справі № 6-579цс17.

За правовою позицією Верховного Суду, зокрема, в постанові від 21.02.2018 року у справі № 752/8153/14-ц у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Згідно із ч. 1 ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України ,до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо.

Відповідно до статей 124-126 ЗК України, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у зазначеної особи таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Зазначене узгоджується із практикою Верховного Суду, (зокрема, справа № 1940/1655/18), за якою будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є самовільним заняттям земельної ділянки.

Відповідно до ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Оскільки Одеська міська рада не приймала будь-яких рішень щодо передачі у власність або користування земельної ділянки для будівництва прибудов до квартири відповідачки, на які в подальшому було зареєстровано право власності, як на огородження 1-2 та літню кухню, позначеної під літ. «Б», за адресою: АДРЕСА_1 , будівництво відповідачем зазначених споруд здійснено за рахунок земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси, яка не була відведена для такої мети у встановленому законом порядку та є незаконним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати усунення будь-якого обмеження його права власності.

Відповідно до п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України, до способів захисту прав на земельні ділянки належить, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав .

Такий спосіб судового захисту спрямований на припинення порушення прав осіб, які є власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких здійснено самочинне будівництво, а також відновлює становище, яке існувало до здійснення протиправної забудови.

Оскільки спірна земельна ділянка є самовільно зайнятою відповідачем шляхом розміщенням на ній самочинно збудованих споруд та використанням її під цим об`єктом, суд вважає очевидним порушення майнових прав та законних інтересів територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради як власника спірної земельної ділянки.

Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Приймаючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності судова колегія погоджується з висновом суду першої інстанції та приходить до висновку, про доведеність і обґрунтованість заявлених вимог Одеської міської ради, оскільки стверджені посилання знайшли своє обґрунтування під час розгляду справи, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №53581729, винесене 12.08.2020 року підлягає скасуванню, що є підставою для припинення за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - житловий будинок, Крім того судова колегія погоджується з висновком суду щодо знесення огородження 1-2 та літньої кухні, позначеної під літ. «Б» у технічному паспорті, виготовленому 16.07.2020 року ТОВ «АБТІ», серія та номер б/н, за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, суд допустив невиправдане обмеження права відповідача на справедливий суд. Судова колегія зазначає , що 06.07.2022 року було призначено підготовче засідання в якому протокольною ухвалою було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в дане засідання представник відповідача та відповідач не з`явились. Станом на 06.07.2022 року відзив на позовну заяву від сторони відповідача до суду не надходив хоча представництво здійснювалось з 15.04.2022 року (а.с.238 т.1). Враховуючи зазначені обставини колегія звертає увагу апелянта на достатній час для надання відзиву з моменту ознайомлення з матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що оскаржуване рішення винесене на стадії підготовчого провадження, не відповідають матеріалам справи, а саме (а.с.212) суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду по суті.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 купила за договором купівлі-продажу від 16.05.2019 року будинок, не відповідають матеріалам справи з яких вбачається ,що відповідач купила саме квартиру (т.1 а.с.31-32).

Доводи апелянта що знесення самочинно збудованих об`єктів вплине на права неповнолітньої є небгрунтованим матеріалами справи, так як, представником ОСОБА_1 ані в суді першої інстанції, ані під час подання апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували родині зв`язки між відповідачкою та ОСОБА_5 , як зазначав позивач. Крім того, Одеська міська рада заявляла вимоги, які стосувались знесення огородження та літньої кухні, , що ніяк не позбавляє права власності на квартиру відповідачки- рішення суду першої інстанції стосується знесення виключно самочинно збудованих об`єктів на земельній ділянці комунальної власності.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Комісара Олега Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2022 рокузалишити без змін

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова