Справа № 454/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.

представника позивача адвоката Бордюка М.Й.

та представника відповідача адвоката Смолинця В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить звільнити його від сплати аліментів за рішенням Сокальського районного суду від 27.02.2020р. та постановою Львівського апеляційного суду від 04.06.2020р. по справі № 454/3178/19 якими вирішено стягувати з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до 1/5 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особу щомісячно, починаючи з 25 листопада 2019 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку, припинивши їх стягнення, або зменшити розмір цих аліментів у зв`язку із зміною його сімейного стану та матеріального становища дочки ОСОБА_5 з 1/5 до 1/12 частки мого заробітку (доходу).

Свої вимоги обгрунтовує наступним.

З 14.04.1999р. до 19.04.2013р. він пребував у зареєстрованому шлюбі .

У шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час повнолітня.

У зв`язку з тим, що дочка потупила в Київський національний університет імені Тараса Шевченка денної форми навчання за освітньою програмою «Облік і аудит» економічного факультету, рішенням Сокальського районного суду від 27.02.2020р. з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 25 листопада 2019 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку, з припиненням їх стягнення у разі припинення навчання.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04.06.2020р. рішення Сокальського районного суду від 27.02.2020р. змінено та вирішено зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з мене на користь відповідачки аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до 1/5 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особу щомісячно, починаючи з 25.11.2019 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку.

Зазначає, що на даний час у позивача є інша сім`я та є інша дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, зазначає, що з часу прийняття рішень про стягнення з нього аліментів на період навчання дочки ОСОБА_5 , змінились обставини у зв`язку з якими приймались такі рішення, а саме у дочки ОСОБА_5 відпала потреба у матеріальній допомозі на час навчання, і у нього народилась дочка ОСОБА_7 , яку утримує.

Вказує, що повнолітня дочка ОСОБА_5 починаючи з 04.04.2022р. офіційно працевлаштована на ВП Шахти «Лісова» ДП «Львіввугілля», має свій дохід, а відтак потреба у матеріальній допомозі на час її навчання відпала.

15.02.2023р. третя особа ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої заперечення мотивує наступним.

Факт народження у позивача другої дитини, дочки ОСОБА_7 вже розглядався у апеляційному суді і це послужило зменшенню розміру аліментів до 1/5.

Твердження про те, що вона припинила навчання не відповідає дійсності, оскільки вона продовжує навчання. В період військових дій біля Києва фактично всі вузи тимчасово припинили навчальний процес. З огляду на військовий стан, вона була змушена залишити м.Київ і продовжити навчання за іншою формою навчання. Тепер в основному заняття проходять в режимі «онлайн» через інтернет зв`язок. Кожен квартали вона зобов`язана прибувати до університету для здачі заліків та екзаменів і на це потрібні великі фінансові витрати.

Зазначає, що на сьогоднішній день вона працевлаштована, що не заважає їй навчатись. Однак її заробітна плата дуже мізерна і самостійно без допомоги батьків вона не зможе себе утримувати і навчатись.

27.02.2023 року позивач надав відповідь на відзив, в якому вказав, що на час ухвалення рішення апеляційним судом при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 04.06.2020р. не враховувалась наявність у нього другої дитини, оскільки дочка ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Що стосується доходу повнолітньої дочки ОСОБА_5 , то вона отримує щомісячно заробітну плату та стипендію і її щомісячний дохід становить 7100грн., що в три рази перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, який встановлений ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік».

Тому просить припинити стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , які стягуються у розмірі 1/55 частки від його заробітку.

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сокальського районного суду від 27.02.2020р. по справі № 454/3178/19 вирішено стягувати з нього на користь відповідачки аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 25 листопада 2019 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку, з припиненням їх стягнення у разі припинення навчання

Постановою Львівського апеляційного суду від 04.06.2020р. по цій справі рішення Сокальського районного суду від 27.02.2020р. змінено та вирішено зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з мене на користь відповідачки аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 з 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів до 1/5 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особу щомісячно, починаючи з 25 листопада 2019 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку.

Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України).

Статтею 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

2) продовження ними навчання.

3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України).

Статтею 197 СК передбачено, можливість звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 10 СК якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення, а також його анулювання; (п.3) ч.2 ст. 18 СК.

Також, частиною першою статті 188 СК України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року (справа №917/1307/18) розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

З огляду на викладене, звертаючись до суду з позовом про припинення обов`язку з утримання повнолітньої доньки, саме на позивача покладається обов`язок доведення наявності факту припинення навчання донькою.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 за час спільного подружнього проживання в них народилася дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження.

Згідно наказу в.о. директора ВП Шахти «Лісова» ДП «Львіввугілля» від 01.04.2022р. за № 46-к ОСОБА_5 з 04.04.2022р. прийнято на шахту на роботу за строковим трудовим договором учнем оператора комп`ютерного набору СКЗ терміном на 1 місяць з 04.04.2022р. по 03.05.2022р., а наказами від 05.04.2022р., 02.05.2022р, 01.07.2022р, 09.08.2022р., 04.10.2022р., продовжувалась дія трудового договору оператором комп`ютерного набору СКЗ по 31.12.2022р. з посадовими окладами 5445- 5900грн.. Відповідно до наказу від 09.08.2022р. також працювала на посаді оператора АГЗ з 08.08.2022р. на час відсутності основного працівника, а наказом в.о. директора Шахти «Лісова» від 14.11.2022р. за № 162-к переведена на дільницю ВіТБ оператором АГЗ з окладом 5837грн. з 14.11.2022р. на постійно, де працює до сьогодні.

Наданими на вимогу суду, довідками Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 13.02.2023р. та15.02.2023р. ОСОБА_3 є студенткою ОС «Бакалавр» денної форми навчання освітньої програми «облік і аудит» економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Термін навчання з 01.09.2019р. до 30.06.2023р. Студентка ОСОБА_3 отримує стипендію, з серпня 2022року по січень 2023 року розміром 9401грн.

Також, згідно довідки наданою ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» встановлено, що ОСОБА_3 працює на «Шахта «Лісова» постійно з 04.04.2022р. на посаді оператора АГЗ та отримує заробітну плату. Загальна сума доходу з квітня 2022року по січень 2023 року складає 72 613 грн.

Таким чином, судом встановлено, що дочка сторін ОСОБА_3 самостійно себе забезпечує, оскільки працює на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 04.04.2022р. на посаді оператора АГЗ та отримує відповідну заробітну плату, крім цього отримує стипендію. ІІ середньомісячний дохід становить 7500грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 2684грн.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 на даний час проживає разом з мамою в АДРЕСА_1 , оскільки у період військових дій біля міста Києва вона була змушена залишити м.Київ і продовжити навчання за іншою формою навчання. Тепер заняття проходять в режимі «онлайн» через інтернет зв`язок, що стверджується самою ОСОБА_3 у поданому відзиві на позов.

Разом з цим, твердження ОСОБА_3 про те, що вона і надалі потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки кожен квартал вона зобов`язана прибувати до університету для здачі заліків та екзаменів і на це потрібні великі фінансові витрати не підтверджено жодними доказами, зокрема не долучено ні квитків на дорогу з м.Великі Мости до м.Київ, ні квитанцій про сплату за гуртожиток, чи будь-яке інше житло, тощо.

Аналізуючи викладені норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач, звертаючись до суду з позовом про припинення обов`язку утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, довів належними та допустими доказами факт зміни матеріального стану повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення стягнення аліментів підлягають до задоволення.

Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992, 40грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , які стягуються за рішення Сокальського районного суду від 27.02.2020 року та постановою Львівського апеляційного суду від 04.06.2020 року по справі № 454/3178/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дорослу особу щомісячно, починаючи з 25 листопада 2019 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку.

Відкликати виконавчий лист виданий Сокальським районним судом за постановою Львівського апеляційного суду від 05.06.2020 року по справі №454/3178/19 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дорослу особу щомісячно, починаючи з 25 листопада 2019 року і до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку, який перебуває на виконанні у Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина