Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4309/22 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцова Д.В.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/4309/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визначення розміру заборгованості за алміментами, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 1996 року вирішено стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Вказане рішення з 2004 року перебуває на примусовому виконанні у Житомирському районному відділі у м. Житомир Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції ( м. Хмельницький). В межах цього виконавчого провадження здійснюються відрахування з його пенсії. При цьому, державним виконавцем здійснено нарахування заборгованості за аліментами за період з 1 жовтня 2003 року по 30 червня 2005 року у розмірі 74925 грн. 59 коп.

Позивач стверджує, що при нарахуванні даної заборгованості державний виконавець виходив з його валового (сукупного) доходу як ФОП за вказаний період, що не узгоджується з вимогами законодавства та порушує його права. У зв`язку із цим він 16 листопада 2006 року оскаржив дії державного виконавця в судовому порядку.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 9 листопада 2007 року його позов задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця в частині нарахування заборгованості за аліментами у розмірі 75083 грн. 05 коп.

Вказане рішення було скасовано в апеляційному порядку. Ухвалою Верховного Суду України від 9 липня 2008 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2008 року залишене без змін.

Однак, своїм рішенням ЄСПЛ задовольнив його скаргу та констатував факт порушення національними судами пункту 1 статті 6 Конвенції.

Вказує, що у зв`язку з цим він звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2008 року та ухвали Верховного Суду від 9 липня 2008 року.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2020 року закрито провадження за його заявою.

11 листопада 2021 року він звернувся до Житомирського районного відділу у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції із заявою про здійснення перерахунку розміру аліментів за період з 1 жовтня 2003 року по 30 червня 2005 року, проте отримав відмову.

Вважає, що розмір аліментів за вказаний період був невірно розрахований органом ДВС з підстав правової невизначеності щодо застосування статті 195 СК України. Так, станом на 26 жовтня 2006 року під час розрахунку розміру аліментів орган ДВС керувався ст. 81, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 195 СК України, п. 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року №146. Однак довідка-розрахунок заборгованості за аліментами не відповідає вимогам законодавства з підстав відсутності розміру доходу, в частці від якого було розраховано розмір аліментів, попри ту обставину, що у вказаний період він отримував заробітну плату як найманий працівник від двох юридичних осіб та здійснював підприємницьку діяльність як фізична особа (за спрощеною системою оподаткування). Відповідно до пояснень представника ДВС розмір аліментів був обрахований на підставі відомостей податкового органу про усі грошові кошти, виплачені йому як найманому працівнику, і як суб`єкту підприємництва, і як керівнику релігійної громади.

Зазначив, що його чистий дохід від підприємницької діяльності у 2003-2006 роках був обрахований аудиторським висновком і висновком судової бухгалтерської експертизи у справі № 2-1606/07 та становив орієнтовно лише три відсотка від сукупного доходу ФОП.

Лише у 2017 року законодавець остаточно визначив, що підставою для нарахування аліментів для особи, яка є фізичною особою-підприємцем, є саме середня заробітна плата для працівника у даній місцевості, а не сукупний дохід від підприємницької діяльності.

Отже, вважає неправомірною відмову державного виконавця здійснити перерахунок розміру аліментів за період з 1 жовтня 2003 року по 30 червня 2005 року.

Таким чином, просив суд визначити розмір аліментів, які він має сплатити на користь ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №41998831 за період з 1 жовтня 2003 року по 30 червня 2005 року, в сумі 2734 грн. 80 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Визначено розмір заборгованості за аліментами, нарахованими за період із 1 жовтня 2003 року по 30 червня 2005 року та яку має сплатити боржник ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 41998831, в сумі 2703 грн. 05 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині визначення розміру заборгованості за аліментами, нарахованими за період з 1 жовтня 2003 року по 30 червня 2005 року, у сумі 2703 грн. 05 коп. та закрити провадження у справі.

Зокрема, зазначає, що є неналежним відповідачем у справі. Питання щодо заміни відповідача судом не вирішувалося, оскільки справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Окрім того, судом невірно зазначений предмет позову.

Вважає безпідставним посилання позивача на порушення його прав. Крім того, ставить під сумнів висновок експерта від 12 червня 2007 року, оцінку якому надано судом апеляційної інстанції під час розгляду її апеляційної скарги на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 9 листопада 2007 року.

Вказує, що питання щодо розміру заборгованості за аліментами вже було предметом судового розгляду, що виключає можливість повторного звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

На думку відповідачки, судом необґрунтовано залишено без задоволення її клопотання про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Позивач та його представник не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 6 грудня 2005 року Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист у справі №12-109/96 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 березня 1996 року та до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 25% мінімального розміру заробітної плати (т. 1, а.с. 7).

Відповідно до довідки-розрахунку Державної виконавчої служби у Корольовському районі м. Житомира від 26 жовтня 2006 року №15/21575 заборгованість за аліментами, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , за період з 1 жовтня 2003 року по 30 червня 2005 року складає 74925,59 грн. (т.1,а.с. 8). При цьому, при обчисленні заборгованості державний виконавець взяв до уваги дані ОДПІ від 7 жовтня 2005 року про отримані боржником доходи протягом вказаного періоду, оскільки ОСОБА_1 буз зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 9 листопада 2007 року у справі №2-1606/07 визнано неправомірними дії відділів Державної виконавчої служби Богунського районного управління юстиції в частині нарахування заборгованості по аліментах за ОСОБА_1 в сумі 32393,85 грн, Державної виконавчої служби Корольовського районного управління юстиції в частині нарахування заборгованості по аліментах за ОСОБА_1 у загальній сумі 75083 грн. 05 коп.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2008 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 9 липня 2008 року, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 9 листопада 2007 року скасовано, ухвалено нове,- про відмову у задоволенні позову за безпідставністю (т.1, а.с. 35-39).

7 лютого 2014 року головним державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ Васильківською О.В. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №12-109 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України (т.1,а.с. 105).

Однак, постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Житомирського РУЮ Сироваткою К.А. від 12 лютого 2014 року відкрито виконавче провадження №41998831 з виконання вказаного виконавчого листа №12-09.

Матеріали справи також свідчать, що ОСОБА_1 оскаржив зазначені рішення національних судів до ЄСПЛ.

При цьому, він доводив, що вказана податковими органами сума не була його чистим доходом. Ці кошти були його валовим доходом, отже суди апеляційної та касаційної інстанції не розглянули по суті його ключовий аргумент щодо різниці між чистим доходом та валовим. За таких обставин ЄСПЛ прийшов до висновку про те, що національні суди не розглянули ключовий аспект позову ОСОБА_1 , що свідчить про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду із заявою, в якій просив переглянути за виключними обставинами рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2008 року та ухвалу Верховного Суду від 9 липня 2008 року.

Оскільки заявником пропущений строк звернення до суду з даною заявою, постановою Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2020 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 закрито.

11 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) із заявою, в якій просив здійснити перерахунок розміру заборгованості за аліментами на підставі статті 195 СК України та з врахуванням вказаного рішення ЄСПЛ від 20 червня 2019 року.

Своїм листом від 13 грудня 2021 року Житомирський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) повідомив про те, що державним виконавцем здійснюється подальше виконання виконавчого листа в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за аліментами, яка виникла на момент повноліття дитини та становить 74925 грн. 59 коп., згідно з довідкою від 26 жовтня 2006 року, виданою ДВС у Корольовському районі м. Житомира. Оскільки розмір заборгованості за аліментами розрахований попередніми виконавцями, здійснення державним виконавцем перерахунку сум аліментів, які були нараховані за період його діяльності як ФОП, не вбачається за можливе.

Відповідно до статті 195 СК України ( в редакції, чинній на час здійснення розрахунку заборгованості) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку ( доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку ( доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

На час звернення позивача до ДВС із заявою про здійснення перерахунку заборгованості за аліментами вказаною нормою передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку ( доходу) визначається виходячи з фактичного заробітку ( доходу), який платник аліментів одержав за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток ( дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною-особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток ( дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач з 20 червня 2003 року був зареєстрований ФОП та перебував на спрощеній системі оподаткування, відтак державний виконавець, отримавши заяву ОСОБА_1 від 11 листопада 2021 року, зобов`язаний був здійснити перерахунок розміру заборгованості за аліментами, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Визначаючи розмір такої заборгованості, суд першої інстанції обґрунтовано погодився із розрахунком, здійсненим позивачем.

Колегія суддів також вважає вірним висновок суду про те, що ОСОБА_2 є належним відповідачем у даних правовідносинах, оскільки спір щодо розміру заборгованості за аліментами виник саме між позивачем, який є боржником, та відповідачкою, яка має статус стягувача у вказаному виконавчому провадженні.

У частині першій статті 20 СК України зазначено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Таким чином, до правовідносин, які врегульовані правилами статті 195 СК України, позовна давність не застосовується.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що питання стосовно заборгованості за аліментами вже було вирішено судом, є безпідставним, оскільки у справі №2-1606/07 позивач просив визнати дії державних виконавців неправомірними та відшкодувати моральну шкоду. При цьому, судом не визначено розмір заборгованості за аліментами.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1 .

Однак, вказана справа розглянута за правилами спрощеного провадження, що не узгоджується з вимогами пункту першого частини четвертої статті 274 ЦПК України, якою передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Спір щодо розміру заборгованості за аліментами не входить до вказаного переліку виключень, відтак вказана справа повинна була розглянута за правилами загального позовного провадження.

За таких обставин, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення,- про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні №41998831, за період з 1 жовтня 2003 року по 30 червня 2005 року, у розмірі 2703 грн. 05 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: