ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 401/3178/19

провадження № 22-ц/4809/159/23

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Добробут» на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Андріянова С.М. від 19 вересня 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства «Добробут» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,-

встановив:

У листопаді 2019 року Комунальне підприємство «Добробут» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просило стягнуто солідарно з відповідачів на користь підприємства 35 878 грн. 68 коп. у рахунок відшкодування шкоди завданої внаслідок пориву труби.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, від представника позивача адвоката Богданової М.Г. надійшла разом з письмовими доказами, заява про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу в сумі 6900 грн.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, скаржник ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена судом з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд за клопотанням іншої сторони може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 13 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_3 та Комунальним підприємством «Добробут», копію додатку № 1 до договору від 13.01.2020, копію додаткової угоди № 1 до договору від 13.01.2020, копію договору про надання професійної правничої допомоги від 05.05.2021, додаток № 1 до договору від 05.05.2021, копії актів про прийоми передачі послуг з надання професійної правничої допомоги, копії видаткового касового ордеру та квитанцій.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу хоч і підтверджено відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їхньої вартості, але не підлягають відшкодуванню, оскільки за результатами розгляду справи по суті у задоволенні позову відмовлено, а тому відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на сторону позивача.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу.

Доводи скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заява подана поза межами строку п`ятиденного строку є безпідставною, оскільки у задоволенні заяви відмовлено по суті, а не у зв`язку із з невчасним поданням заяви.

Відтак, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Добробут» залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А. Письменний А.М. Головань Л.М.Дьомич