КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/525/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023року місто Київ

справа № 359/7494/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Журавського В.В., повний текст складено 07 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Бориспільської міської ради Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2020 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Рогозівської сільської ради Бориспільського району від 10 червня 2009 року №418-29-V, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Рогозів Бориспільського району Київської області та передано її у власність ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 лютого 2011 року №86-5-VI, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку у власність ОСОБА_6 ;

визнати недійсним державний акт на право власності на земельнуділянку серії ЯЛ №264778, виданий на ім'я ОСОБА_1 ;

визнати недійсним державний акт на право власності на земельнуділянку серії ЯК №338788 виданий на ім'я ОСОБА_6 .

В мотивування вимог посилався на те, що він звернувся до Бориспільської РДА із заявою про передачу у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,75 га в межах Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, до якої була приєднана схема розташування земельної ділянки.

Вказував, що на час його звернення до Бориспільської РДА із заявою про передачу у власність земельної ділянки, така земельна ділянка не була обтяжена правами будь-яких третіх осіб, в тому числі щодо цієї земельної ділянки не розроблялися іншими особами проекти відведення земельної ділянки чи технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку.

Зазначав, що розпорядженням Бориспільської РДА №2801 від 16 квітня 2008 року йому був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,75 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Бориспільського району Київської області.

В подальшому, розпорядженням Бориспільської РДА №6131 від 27 вересня 2008 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність та на підставі цього рішення місцевого органу виконавчої влади 05 грудня 2008 року ОСОБА_4 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №445308, площею 1,7500 га з кадастровим номером :03:002:0142 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Посилався на те, що розпорядженням Бориспільської РДА №3533 від 10 листопада 2011 року йому був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва.

Вказував, що 29 грудня 2012 року Бориспільська РДА розпорядженням №5262 затвердила проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки та 29 грудня 2012 року йому був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №904934, який посвідчує право приватної власності на земельну ділянку площею 1,7500 га з кадастровим номером :03:002:0142 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Позивач вважає, що він у встановленому законом порядку набув право власності на земельну ділянку.

Зазначав, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:018:0060 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Рогозів Бориспільського району, а ОСОБА_6 є власником земельної ділянки, площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:018:0077 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Рогозів Бориспільського району.

Посилався на те, що вказані земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6 накладаються, тобто мають перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0142 площею 1,7500 га, яка розташовується на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району, що належить на праві власності позивачу.

Вказував, що відповідачами шляхом розроблення проектів землеустрою щодо земельних ділянок, їх затвердження органами місцевого самоврядування та передання у власність з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки, порушені його права як власника нерухомого майна.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 10 червня 2009 року №418-29-V, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Рогозів Бориспільського району Київської області та передано її у власність ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 лютого 2011 року №86-5-VI, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку у власність ОСОБА_6 .

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №264778, виданий 22 вересня 2011 року Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі на ім'я ОСОБА_1 , який посвідчує право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0060 площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Рогозів Бориспільського району Київської області.

Визнано недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №338788, виданий 15 листопада 2012 року Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі на ім'я ОСОБА_6 , який посвідчує право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0077 площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташовується в АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору у розмірі по 1682 грн. з кожного та витрати по оплаті вартості експертизи у розмірі 8000 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції не було з`ясовано чи в межах наданих повноважень були прийняті рішення Рогозівською сільською радою Бориспільського району Київської області про надання дозволів громадянам ОСОБА_1 і ОСОБА_6 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність зазначених громадян, а також розпоряджень Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 16 квітня 2008 року №2801 про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і №6131 від 27 вересня 2008 року про затвердження цього проекту і передачу у власність позивача земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0142.

Вказував, що суд першої інстанції керувався при ухваленні рішення тими обставинами, які не відповідають дійсності, судом визнано встановленим факт того, що проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_6 земельної ділянки був затверджений Рогозівською сільською радою Бориспільського району Київської області за відсутності дозволу на його розроблення та за відсутності самого проекту всупереч статей 116 та 118 ЗК України, що не відповідає дійсності.

Зазначав, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не застосовані норми статей 116, 118, 122, пункту 12 Розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Представники відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_9 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачі: Бориспільська міська рада Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від Бориспільської міської ради Київської області до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій остання просила розглядати справу у відсутність її представника.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновкомсуду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2008 року ОСОБА_4 звернувся до Бориспільської РДА з заявою, в якій просив розглянути питання передачі йому у власність земельної ділянки площею 1,7500 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Розпорядженням Бориспільської РДА №2801 від 16 квітня 2008 року ОСОБА_4 був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,7500 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

За замовленням позивача ТОВ «Агати-5» був розроблений проект землеустрою та Розпорядженням Бориспільської РДА №6131 від 27 вересня 2008 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,7500 га ріллі за рахунок земель державної власності на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

На підставі вказаного рішення місцевого органу державної виконавчої влади 05 грудня 2008 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №445308, який посвідчує право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,7500 га з кадастровим номером :03:002:0142 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Рогозівська сільська рада.

Розпорядженням Бориспільської РДА №3533 від 10 листопада 2011 року ОСОБА_4 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва.

У зв`язку з цим, ПП «Земля-2009» був розроблений проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, належної позивачу, на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Розпорядженням Бориспільської РДА №5262 від 29 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_4 із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для ведення індивідуального садівництва на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

29 грудня 2012 року Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №904934, який посвідчує право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1,7500 га з кадастровим номером :03:002:0142 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Рогозівська сільська рада.

Разом з цим, рішеннями Рогозівської сільської ради Бориспільського району №418-29-V від 10 червня 2009 року та №86-5-VIвід 11 лютого 2011 року були затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_6 площею по 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку на території с. Рогозів Бориспільського району Київської області.

На підставі вказаних рішень Рогозівської сільської ради Бориспільського району відповідачам були видані державні акти на право власності на земельну ділянку, а саме:

22 вересня 2011 року державний акт серії ЯЛ №264778 на ім'я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:018:0060 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться в с. Рогозів Бориспільського району Київської області;

15 листопада 2012 року державний акт серії ЯК №338788 на ім'я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:018:0077 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться в с. Рогозів Бориспільського району Київської області.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_6 у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_6 .

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що земельні ділянки, які знаходяться у власності відповідачів ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:018:0060 таОСОБА_2 з кадастровим номером :01:018:0077 накладаються на його земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0142, що порушує його право на користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, визначеному цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 116 ЗК України, чинної на час ухвалення оскаржуваних рішень сільської ради громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч.6, 7ст.118 ЗК України, на час прийняття оспорюваних рішень органу місцевого самоврядування, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна міська рада розглядає заяву та в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

За змістом ч.10 ст.118 ЗК України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України, в редакції чинній на час набуття позивачем права власності на земельну ділянку, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Положеннями ч.1 ст.153 та ч.1 ст.154 ЗК України визначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частинами 1,5,6 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 12 березня 2020 року №29-10-0.331-3995/2-20 за інформацією відділу у місцевому фонді документації із землеустрою відділу наявний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 в межах села Рогозів Бориспільського району Київської області з кадастровим номером :01:018:0060. Інша документація із землеустрою щодо запитуваних земельних ділянок (з кадастровим номером :03:002:0142) у місцевому фонді документації із землеустрою відділу не обліковується.

На підтвердження своїх доводів представником позивача у суді апеляційної інстанції було надано відповідь виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 27 жовтня 2022 року, на адвокатський запит представника позивача, в якій зазначено, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Рогозів Бориспільського району Київської області у власність ОСОБА_6 чи рішення про надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки або ж наділення їй земельної ділянки в межах села Рогозів в архівних справах відсутні. До вказаної відповіді було надано рішення Рогозівської сільської ради від 17 січня 2016 року за №274-29-ІV «Про наділення земельних ділянок у приватну власність для будівництва індивідуальних житлових будинків» за підписом сільського голови ОСОБА_12 .

Як вбачається з вказаного рішення, розглянувши подані заяви громадян та обговоривши їх сесія сільської ради вирішила у п.2 ОСОБА_13 наділити земельну ділянку 0,24 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням Рогозівської сільської ради Бориспільського району №30-3-Vвід 19 червня 2006 року було вирішено наділити земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення Рогозівської сільської ради Бориспільського району №30-3-V від 19 червня 2006 року не відповідає вимогам ч.7 ст.118 ЗК України, в редакції чинній на час його прийняття, оскільки за своїм змістом не містило визначення місця розташування земельної ділянки та її орієнтовної площі, не передбачало надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, що в подальшому, вимагає розроблення проекту землеустрою та передачу його для розгляду та затвердження Рогозівській сільській раді Бориспільського району як обов`язкову умову надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Отже, вищевказане рішення Рогозівської сільської ради Бориспільського району не може бути правовою підставою для здійснення безоплатної приватизації земельної ділянки ОСОБА_1 .

Таким чином, на момент формування земельної ділянки площею 1,7500га з кадастровим номером :03:002:0142 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, переданої у власність ОСОБА_4 , що включає розроблення проекту відведення земельної ділянки та прийняття 27 вересня 2008 року Бориспільською РДА Розпорядження №6131, яким був затверджений проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність ОСОБА_4 , а також розроблення технічної документації із землеустрою про перенесення меж земельної ділянки та видачі 05 грудня 2008 року ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку така земельна ділянка була вільна та щодо неї чи її частини не були зареєстровані у визначеному порядку права відповідачів, які пізніше розробили проекти відведення земельних ділянок та з порушенням порядку, встановленого законом, що були затверджені Рогозівською сільською радою Бориспільського району лише в 2009 році та в 2011 році відповідно, з подальшою видачою державних актів на право власності на земельні ділянки.

Зі змісту висновку експерта №4-30/09 від 30 вересня 2021 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи, складеного експертом ТОВ «Український центр судових експертиз» Коваленко Л.А.вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:018:0060 та :01:018:0077 накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0142 згідно координат поворотних точок меж, які є складовими документації, на підставі яких видавалися державні акти на право власності.

У висновку зазначено, щоземельна ділянка з кадастровим номером :01:018:0060 згідно координат поворотних точок меж, частково накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0142, а саме: від точки «7» до точки «1» - довжиною 31,9 м; від точки «1» до точки «2» - 45,29 м, від точки «2» до точки «3» - 33,05 м, від точки «3» до точки «7» - 45,93 м. Площа накладання становить 0,1481 га.

В свою чергу, земельна ділянка з кадастровим номером :01:018:0077, згідно координат поворотних точок меж, частково накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0142, а саме: від точки «6» до точки «3» - довжиною 10,12 м, від точки «3» до точки «4» - 52,99 м, від точки «4» до точки «5» - 9,79 м, від точки «5» до точки «8» - 23,48 м, від точки «8» до точки «6» - 29,51 м. Площа накладання становить 0,0528 га.

Викладене також підтверджується листом відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області №29-10-0.331-3995/2-20 від 12 березня 2020 року.

Таким чином межі земельних ділянок, переданих у власність відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , накладаються на земельну ділянку, яка належить на праві власності позивачу.

Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачами не наданого жодного доказу, який би спростував висновок експерта.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що земельна ділянка у встановленому порядку вилучалась з приватної власності ОСОБА_4 .

Дана обставина свідчить, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право власності на земельні ділянки з порушенням положення ч.5 ст.116 ЗК України, чим порушили право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою.

Оцінивши наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що оскаржуваними рішеннями Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 10 червня 2009 року №418-29-V та від 11 лютого 2011 року №86-5-VI, якими затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Рогозів Бориспільського району Київської області та передачу її власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушуються права позивача ОСОБА_4 , як власника земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0142.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання вказаних рішень Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 10 червня 2009 року №418-29-Vта від 11 лютого 2011 року №86-5-VIпротиправними та їх скасування.

Оскільки позовні вимога про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №264778, виданий на ім'я ОСОБА_1 та серії ЯК №338788 виданий на ім'я ОСОБА_6 є похідними від визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про їх задоволення.

Частиною 3 ст.367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 долучив до неї копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 , розробленого ТОВ «АВТ ІНВЕСТ» за договором №01/1361 від 17 квітня 2009 року, посилаючись на те, що проект землеустрою з невідомих причин судом першої інстанції не витребувався у відповідача ОСОБА_5 .

Колегія суддів не приймає до уваги доданий до апеляційної скарги новий доказ, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 безпосередньо брала участь при розгляді справи у суді першої інстанції, однак на підтвердження своїх заперечень проти позову ОСОБА_4 остання такий доказ (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 , розроблений ТОВ «АВТ ІНВЕСТ» за договором №01/1361 від 17 квітня 2009 року) у суд першої інстанції не подавала, він не був предметом дослідження суду першої інстанції та ОСОБА_2 із будь-якими заявами щодо долучення до справи вказаного доказу не зверталася, а також не обґрунтувала в апеляційній скарзі та не надала доказів неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення від 10 червня 2009 року №418 та від 11 лютого 2011 №86-5-VI прийняті Рогозівською сільською радою Бориспільського району законно в межах наданих повноважень, а розташування на землях комунальної власності частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0142, наданої у власність ОСОБА_4 є ознаками протиправності винесення розпоряджень Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 16 квітня 2008 року №2801 про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розпорядження №6131 від 27 вересня 2008 року про затвердження цього проекту і передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки загальною площею 1.75 га ріллі, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області є чинними та не скасованими.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 березня 2023 року.

Головуючий:

Судді: