Номер провадження 2/243/497/2023
Номер справи 243/3421/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Корчма О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ВАСИЛЕНКО Оксана Михайлівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на отримання суми грошей, які входять до складу спадщини у виді страхових (соціальних) виплат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання права власності на отримання суми грошей, які входять до складу спадщини у виді страхових (соціальних) виплат, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 знаходився на обліку та отримував страхові виплати в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (Костянтинівське відділення).

З липня 2014 року Управлінням виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області ОСОБА_3 було припинено нарахування щомісячних страхових виплат.

Позивач є спадкоємцем майна, що належало ОСОБА_3 , тому звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав. Нотаріусом був зроблений запит про суми нарахованих та неодержаних за життя страхових виплат ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, але відповідь надана не була.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною і такою, що порушує її конституційні права.

Відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб, виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Згідно з п.3 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам визначає Кабінет Міністрів України.

Визначення того, хто є внутрішньо переміщеною особою надано в абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

До жодного з указаних законів не внесено такої підстави для припинення соціальних виплат, як відсутність у особі її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

У ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Отже, до складу спадщини входить сума страхових виплат, які були нараховані, але не отримані спадкодавцем за життя.

Просить суд визнати за нею право на отримання суми грошей, які входять до складу спадщини у виді страхових (соціальних) виплат, на одержання яких за життя мав право її дідусь ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка, та зобов`язати нарахувати та виплатити їй щомісячні страхові виплати в порядку спадкування після смерті її дідуся ОСОБА_3 за період з липня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року включно, та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 992,40 грн.

Позивач, ОСОБА_2 , та її представник адвокат Василенко О.М., яка діє на підставі Ордеру про надання правничої допомоги серія АІ №1286617 від 02 жовтня 2022 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в позовній заяві зазначили, що просять розглянути справу без їхньої участі.

Суд направляв відповідачу -Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області судове повідомлення про розгляд справи 27 лютого 2023 року о 09 годині 00 хвилин на електронну адресу, якою ГУ ПФУ в Донецькій області користується протягом всього часу розгляду справи, зокрема надсилали з даної електронної адреси процесуальні заяви до суду. Представник ГУ ПФУ в Донецькій області вказує дану електронну адресу для надання їм процесуальних документів та матеріалів справи.

«Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомлення при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею - направляв до суду певні процесуальні документи». Відповідну правову позицію КЦС ВС, зокрема, сформулював у справі 761/14537/15.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що « сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої розглядається справа в суді, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області повідомлялися про розгляд справи у позовному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив.

До суду надійшла Заява від Представника відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій представник відповідача заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2 , просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що цілком підтримує та погоджується з позицією, викладеною у відзиві Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області.

У зазначеному Відзиві на позовну заяву вказано, що ОСОБА_3 за статистичними даними інформаційно-аналітичної системи Фонду перебував на постійному обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області.

Згідно з ПЗ «Реєстр потерпілих» ОСОБА_3 з 01 листопада 2014 року по 31 травня 2017 року отримував щомісячні страхові виплати у Костянтинівському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа.

З 01 червня 2017 року ОСОБА_3 нарахування та виплата страхових виплат припинено у зв`язку зі скасуванням Довідки внутрішньо переміщеної особи.

Починаючи з червня 2017 року ОСОБА_3 як внутрішньо переміщена особа із заявою про продовження страхових виплат до будь-якого відділення, яке перемістилось на територію підконтрольну українській владі, не звертався, тому не мав права на нарахування та отримання страхових виплат.

Постановою КМУ від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року №509.

На час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 не були нараховані та не належали страхові виплати, які би включалися до складу спадщини.

Припинення нарахування Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області страхових виплат потерпілому ОСОБА_3 здійснено з 01 червня 2017 року, тобто за життя ОСОБА_3 , але останній у встановленому законом порядку не оскаржив дії відповідача, тобто за життя не виявив інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, а отже, указані суми йому за життя не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату згідно з ст.1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто понад п`ять місяців від дати прийняття Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області рішення про припинення виплати щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, а отже, ОСОБА_2 як спадкоємець не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховане і спадкодавець дій Фонду із не нарахування вказаних страхових виплат не оскаржував.

Оскільки право на призначення та виплату щомісячної страхової суми у випадку трудового каліцтва згідно з ст.1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця ОСОБА_2 про зобов`язання Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити щомісячні страхові виплати в порядку спадкування за період з 01 липня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року включно є безпідставними, оскільки вона не набула право на отримання не нарахованих та не виплачених страхових виплат.

Крім того, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував щомісячні страхові виплати за період з 01 липня 2014 року по 31 травня 2017 року.

В зв`язку з викладеним в задоволенні позову просили відмовити.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на отримання суми грошей, які входять до складу спадщини у виді страхових (соціальних) виплат, підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до Довідки від 26 листопада 2014 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_3 перемістився з тимчасово окупованої території м. Горлівка Донецької області до м. Костянтинівка Донецької області.

ОСОБА_3 з 01 листопада 2014 року по 31 травня 2016 року отримував щомісячні страхові виплати у Костянтинівському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується Довідкою про доходи ОСОБА_3 , наданою Костянтинівським МВ УВД ФССУ в Донецькій області.

З 01 червня 2016 року ОСОБА_3 нарахування та виплата страхових виплат припинено у зв`язку зі скасуванням Довідки внутрішньо переміщеної особи.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18 червня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 заведено Спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15 травня 2018 року.

Приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Полєжаєвою Г.М. було направлено запит до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області про суми нарахованих та не одержаних за життя страхових виплат ОСОБА_3 . Відповідь на зазначений запит надана не була.

У Відзиві Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області зазначено, що з 01 червня 2017 року ОСОБА_3 нарахування та виплата страхових виплат припинено у зв`язку зі скасуванням Довідки внутрішньо переміщеної особи, за поновленням виплат за життя ОСОБА_3 не звертався, тому на час відкриття спадщини нарахованих страхових виплат, які б належали спадкодавцю і включалися до складу спадщини, не було.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який з 01 січня 2015 року діє у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VII та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 21 Закону України № 1105-ХІV (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно зі статтею 28 зазначеного Закону № 1105-XIV грошові суми, які згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Статтею 40 вказаного Закону (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Тому припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

У даній справі припинення страхових виплат за життя спадкодавця сталося з підстав, не передбачених законом, тому не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець ОСОБА_2 відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат у порядку спадкування за законом.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року за №243/13575/19.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 14 лютого 2022 року за №243/13575/19 відступила від висновків, викладених у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19); від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19); від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20); від 16 грудня 2020 року у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20), ухвалених Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду та висловила свій висновок про застосування норми права, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Крім того, в Постанові ВС № 642/6946/18 від 12.02.2020 року зроблено висновок, що ненадання особі, яка не є внутрішньо переміщеною особою, Довідки про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території з Заявою про нарахування виплат, не є підставою для невиплати страхових платежів, оскільки таке права закріплене за особою положеннями Закону № 1105-ХІV (з 01 січня 2015 року в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІ), і може бути обмежене лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_3 мав право на нарахування та виплату страхових виплат не залежно від звернення до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території, а тому спадкоємець ОСОБА_2 відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом.

З 1 січня 2023 року набула чинності оновлена редакція Закону України від 03 вересня 1999 року №1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до якої страхові виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку на виробництві здійснюватиме Пенсійний фонд України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Оскільки страхові виплати ОСОБА_3 було проведено по травень 2016 року, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату їй, як спадкоємцю, сум страхових виплат за період з 01 червня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належних спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2023 року про витребування доказів відповідачем не було надано інформації з автоматизованої системи нарахування страхових виплат (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Фонду соціального страхування України щодо померлого ОСОБА_3 .

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір по справі в розмірі 992,40 грн., тому суд прийшов до переконання, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ВАСИЛЕНКО Оксана Михайлівна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на отримання суми грошей, які входять до складу спадщини у виді страхових (соціальних) виплат - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотримані страхові (соціальні) виплати за період з 01 червня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на одержання яких за життя мав право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, нарахувати та виплатити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на рахунок відкритий у ТВБВ №10003/0443 ОПЧ м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 1, прим. 294, Філія Дніпропетровське ОУ АТ «Ощадбанк», поточний рахунок № НОМЕР_3 , рахунок установи уповноваженого банку в ТВБВ №10003/0443 ОПЧ м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 1, прим. 294, код банку 305482, код згідно з , щомісячні страхові виплати за період з 01 червня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належні спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на рахунок відкритий у ТВБВ №10003/0443 ОПЧ м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 1, прим. 294, Філія Дніпропетровське ОУ АТ «Ощадбанк», поточний рахунок № НОМЕР_3 , рахунок установи уповноваженого банку в ТВБВ №10003/0443 ОПЧ м. Дніпро, Донецьке шосе, буд. 1, прим. 294, код банку 305482, код згідно з , судовий збір у розмірі 992,40 грн.(дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова