Справа № 167/753/22
Номер провадження 2/167/30/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Оніщук О. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької районної державної адміністрації Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання права на земельну частку (пай)

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Луцької районної державної адміністрації Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання права на земельну частку (пай).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15 січня 1985 року по 30 грудня 2002 року працювала в КСП «Руднянське», який пізніше був перейменований на СВК «Оберіг». Згідно сертифіката серії ВЛ № 031267, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації № 397 від 19 грудня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 5374 від 20 грудня 1996 року позивач має право на земельну частку (пай) в КСП «Руднянське». Однак, оригінал вказаного сертифіката нею був втрачений під час переїзду. 10 листопада 2022 року в громадсько-політичній газеті «Наш край» за № 45 опубліковане оголошення про втрату сертифіката серії ВЛ № 031267 на ім`я ОСОБА_3 , проте пошуки документа позитивного результату не дали. Звернувшись до Луцької районної державної адміністрації Волинської області з приводу втраченого сертифіката на земельну частку(пай) позивачу було роз`яснено, що видати дублікат документа не можливо.

На підставі наведеного просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 3,10 умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться у КСП "Руднянське" та належить позивачу на підставі сертифіката серії ВЛ № 031267, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації № 397 від 19 грудня 1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 5374 від 20 грудня 1996 року.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 09 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 03 січня 2023 року о 11 год 00 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 24 січня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду 14 лютого 2023 року о 10 год 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити. Надали в судовому засіданні пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову.

Відповідач Луцька районна державна адміністрація Волинської області в судове засідання не з`явилась, 06 лютого 2023 року на електронну адресу суду надіслали клопотання в якому просять розгляд справи проводити у відсутності представника районної державної (військової) адміністрації. Зазначають, що звернення ОСОБА_1 з позовом до Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права на нерухоме майно є законним способом захисту та усунення перешкод у реалізації прав останньої, а тому Луцька районна адміністрація не заперечує проти задоволення позовних вимог та при вирішенні спору поклались на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Волинській області в судове засідання не з`явились, 13 лютого 2023 року на електронну адресу суду надіслали клопотання в якому просять розгляд справи проводити у відсутності представника Головного управління, щодо врегулювання спору поклались на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та третьої особи.

Заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 15 січня 1985 року позивач прийнята в члени КСП "Руднянський", 30 грудня 2002 році розрахована з роботи за власним бажанням та з 02 березня 2000 року КСП "Руднянський" перейменовано на СВК "Оберіг", що підтверджується копією трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 виданої 10 липня 1985 року на ім`я ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області 23 червня 2006 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) в КСП "Руднянське" Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області ОСОБА_3 має право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ВЛ № 031267, виданого Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 19 грудня 1996 року № 397, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 5374 від 20 грудня 1996 року, що підтверджується інформацією відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 31-3-0.334-2168/354-22 від 06 вересня 2022 року.

Відповідно до розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації від 31 травня 2000 року № 213, розмір земельної частки (пай) по КСП «Руднянське» становить 3,10 умовних кадастрових гектара.

З копії архівного витягу з протоколу засідання комісії з реорганізації КСП «Руднянський» с. Рудня Рожищенського району від 10 січня 2000 року № 1 встановлено, що згідно списку людей, які мають право на земельну частку із земель КСП «Руднянський» на 01 грудня 1996 року зазначено: «73. ОСОБА_3 ».

У списку членів КСП «Руднянський», що мають право на майновий пай, та їхні майнові паї с. Рудня 2000 рік вказано: «129. ОСОБА_3 , майновий пай 3528».

Відповідно до повідомлення архівного відділу Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 07 листопада 2022 року в розпорядженні голови Рожищенської районної державної адміністрації від 19 грудня 1996 року № 397 «Про затвердження розміру земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах та її вартості у колективному сільськогосподарському підприємстві «Руднянське»» списки пайовиків відсутні.

З газети «Наш край» № 45 (7782) від 10 листопада 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 повідомляла про втрату сертифіката серії ВЛ № 031267, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 19 грудня 1996 року № 397, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 5374 від 20 грудня 1996 року на ім`я ОСОБА_3 .

Позивач у зв`язку втратою оригіналу сертифіката та не можливістю отримати його дублікат, звернулася до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно з ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Також згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ураховуючи вищенаведене, оскільки позивач не має можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої права на землю, не може повторно отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), суд доходить переконання, що позовні вимоги обгрунтовані та їх необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, згідно клопотання ОСОБА_1 судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 89, 223, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Луцької районної державної адміністрації Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) право на земельну частку (пай), яка перебуває у КСП «Руднянське» Луцького (Рожищенського) району Волинської області, площею 3,10 умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 031267, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 19 грудня 1996 року № 397 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 5374 від 20 грудня 1996 року.

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 22 лютого 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса робочого місця: м. Ківерці, вул. Лугова, буд. 20 Волинська область.

Відповідач: Луцька районна державна адміністрація Волинської області, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Ковельська, 53 Волинська область, .

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Винниченка, 67 Волинська область, .

Головуючий суддя І. Т. Гармай