Справа № 761/8014/21
Провадження № 2-ві/761/8/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., при секретарі судового засідання Каніковського Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Волошина В.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Вказана справа перебуває на розгляді судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О.

17.02.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. в рамках вищезазначеної цивільної справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року заявлений відвід судді Волошину В.О. передано до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу вказаної заяви між суддями в системі документообігу суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2023 року для вирішення питання про відвід судді Волошина В.О. визначено суддю Матвєєву Ю.О.

Заяву про відвід судді Волошина В.О. заявник мотивує тим, що суддя Волошин В.О. у справі є упередженим та необ`єктивним, оскільки, на думку заявника, безпідставно відмовляє стороні відповідача в задоволенні клопотань, в той же час задовольняє клопотання позивача.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою про відвід, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений відвід задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Між тим, як вбачається із заяви відповідача, останній заявляє відвід судді Волошина В.О. з міркувань незгоди процесуальними рішеннями в цивільній справі.

Разом з тим, жодних обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами, про наявність підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, для відводу судді Волошина В.О. від розгляду вказаної цивільної справи, в тому числі про наявність таких, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді відповідачем не наведено, і таких не здобуто в ході розгляду заяви.

Слід зазначити, що виключно доводи заявника, за відсутності відповідних доказів щодо упередженості судді, в розумінні положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення заявленого відводу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» за № 8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Також, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Крім того, суд також звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, мотиви для відводу судді Волошина В.О. від розгляду вказаної цивільної справи, які зазначені ОСОБА_1 , є безпідставними

Таким чином, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки передбачені ст.ст.36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,40,260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Волошина В.О., заявлений в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.О. Матвєєва

27 лютого 2023 року