Справа № 706/238/23
2/706/203/23
УХВАЛА

01 березня 2023 року Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Довготько Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за угодою позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за угодою позики в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь за договором позики від 03.06.2021 - 24000грн. суму позики, 22814грн. проценти в розмірі облікової ставки Нацбанку України за період з 03.06.2021 до 01.05.2022; 331200грн. проценти за користування чужими коштами з 01.05.2022 по 01.02.2023; 2760грн. індекс інфляції; 544грн. 3% річних, а всього 381318грн.; за договором позики від 01.09.2021 стягнути 10 000грн.- суму позики, 7321грн. проценти за користування чужими коштами в обсязі облікової ставки Нацбанку України за період з 01.09.2021 до 01.05.2022; 226грн.- 3% річних, 1150грн. індекс інфляції; 138 000грн. неустойку за прострочення виконання боргового зобов`язання. Стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору 5380грн. та 3000грн. витрат на надання правничої допомоги.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як убачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру, а саме стягнення боргу за угодами позики.

Порядок сплати і розмір судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір входить до складу судових витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з розглядом справи та вирішенням, а у випадках звільнення від сплати цих осіб - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року у розмірі 2684 гривень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До позову позивач додав заяву про відстрочення сплати судового збору, на підставі ст.136 ЦПК України, оскільки, він є пенсіонером за віком, має вік 71 рік. Іншого джерела існування, крім пенсії немає. Обігові кошти які мались віддав у позику, а сторона договору виявилась недобросовісною, своєчасно не повернула кошти.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином у клопотанні про відстрочку сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Разом з тим, заявником не надано обґрунтованих та беззаперечних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, які б свідчили про неможливість сплати судового збору. Суд зауважує, що саме по собі посилання заявника що він є пенсіонером за віком і не має іншого джерела доходу крім пенсії не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

З огляду на зазначене, підстави для відстрочення від сплати судового збору, відсутні.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання позовної заяви не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У зв`язку із цим, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 380,15грн. та надати до суду оригінал квитанції або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, перевіривши матеріали позовної заяви, вбачається, що другий примірник позовної заяви поганої якості, не відповідає стандартам ДСТУ, є нечітким та нечитаємим. Відтак, позивачу рекомендовано надати примірник позову належної якості.

У відповідності до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Керуючись статтями 136, 175, 176-177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за угодою позики - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за угодою позики - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М.Довготько