Справа № 317/3139/21
Провадження № 2/317/38/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Захаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.08.2020 по вул. Північнокільцевій, 23, у м. Запоріжжі, на перехресті з вул. Чумаченка, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , забезпечений полісом ОСЦПВ АР918404, страховик ТДВ СК «КРЕДО», та автомобілем MERCEDES BENZ Е250, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачці. У результаті вказаної дорожньо-транспортної події автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 у справі №333/4847/20 суд дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте оскільки на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП закінчились, судом постановлено закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно із висновком судового експерта№3551 від 13.04.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 366106,83 грн.

У той же час, оскільки договором ОСЦПВ встановлено ліміт у 130 000 грн, розмір матеріального збитку завданого позивачці внаслідок ДТП складає 366106,83 грн, то загальна сума, яка повинна бути відшкодована відповідачем становить 236106,83 грн (366106,83 130000 = 236106,83).

17.03.2021 ТДВ СК «КРЕДО» сплачено позивачці страхове відшкодування у розмірі 78757,63 грн. Крім того, франшиза у розмірі 2600 грн була сплачена відповідачем.

На теперішній час, позивач провела відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Згідно із актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №Т-00000001 від 15.04.2021 ФОП ОСОБА_4 здійснив ремонт автомобіля Мерседес НОМЕР_2 , вартість виконаних робіт склала 372664 грн.

Посилаючись на вказані обставини просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 236106,83 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

10.02.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Пузіна Д.М., в якому він зазначає, що під час експертного дослідження експертом було враховано протокол огляду транспортного засобу, який проводився 08.10.2020 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 11, проте, в порушення норм закону, вказаний огляд було проведено за відсутністю учасника ДТП ОСОБА_2 .. Крім того, у експертному дослідженні не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду. До того ж, відповідно до розписки від 02.12.2020, наданої позивачем ОСОБА_1 , остання не має претензій матеріального та морального характеру до відповідача ОСОБА_2 щодо ДТП, яке мало місце 22.08.2020. З урахуванням вказаних обставин просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.11.2022 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

20.01.2023 від представника позивача адвоката Шкабура О.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та її представника, на позові наполягають, просять задовольнити.

Також, 20.01.2023 від представника відповідача адвоката Пузіна Д.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутністю відповідача та його представника, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Установлено судом, що 22.08.2020 о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 210, д.р.н. НОМЕР_1 , по вул. Північнокільцевій, 23 у м. Запоріжжі, на перехресті з вул. Чумаченко, при виконанні обгону, не впевнившись у безпечності маневру, скоїв зіткнення з автомобілем MERCEDES BENZ Е250, д.р.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснював поворот ліворуч на вул. Чумаченка. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих немає.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 у справі №333/4847/20 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення (а.с.6).

На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 , власника автомобіля ВАЗ 210, д.р.н. НОМЕР_1 , була застрахована ТОВ «СК «КРЕДО» на підставі Полісу №АР/0918404 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії полісу з 00 год 00 хв 02.08.2020 до 01.08.2021 включно. Пунктами 4, 5 Полісу встановлена страхова сума (сума відповідальності) за шкоду заподіяну майну у розмірі 130 000 грн, франшиза встановлена у розмірі 2600 грн (а.с.7).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля MERCEDES BENZ Е250СGІ, д.р.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а.с.31).

Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження №3551 від 22.08.2020 року матеріальний збиток, завданого власнику КТЗ MERCEDES BENZ Е25 CGI, д.р.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 22.08.2020, на дату оцінки дорівнює вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу на запасні частини, що підлягають заміні та складає 198842,03 грн. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 366106,83 грн (а. с.8-35).

Згідно із дублікатом квитанції № від 17.03.2021 ТОВ «СК «КРЕДО» перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 78757,63 грн (а.с.36-37).

Згідно із актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №Т-00000001 від 15.04.2021 ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_4 372664 грн за виконані роботи по ремонту автомобіля MERCEDES, д.р.з. НОМЕР_2 (а.с.38-39).

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Згідно з п.1 ч.1 статті 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, за змістом вказаної статті вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Пунктом 16 цієї Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15.

Верховний Суд у постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту безпосередній винуватець.

Таких же правових висновків дотримався Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду і у справі №755/7666/19.

Із матеріалів експертного автотоварознавчого дослідження вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля MERCEDES BENZ Е25 CGI, д.р.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 22.08.2020, складає 366106,83 грн, ОСОБА_1 здійснено відновлювальний ремонт вказаного автомобіля та сплачено 372664 грн за виконані роботи.

Таким чином, позивачем доведено розмір спричинених відповідачем матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, а отже відповідач ОСОБА_2 має відшкодувати ОСОБА_1 236106, 83 грн матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (366106,83 (сума збитків) 130000 (ліміт відповідальності страховика) = 236106,83).

Посилання представника відповідача на порушення експертом п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092, (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 за №1074/8395 (далі Методика), не приймаються судом з наступних підстав.

Так, п. 5.2 Методики передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Таким чином, вказаною нормою не передбачено обов`язкової участі у огляді КТЗ всіх учасників ДТП, навпроти виклик заінтересованих осіб віднесено до дискреційних повноважень експерта.

Також, суд звертає увагу, що експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, що підтверджено його особистим підписом у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3551 від 22.08.2020 року.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування суми матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стороною відповідача суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2361,07 грн (а.с.5).

На підставі викладеного, керуючись, ст. 4, 13, 15, 81-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 236 106,83 грн (двісті тридцять шість тисяч сто шість гривень 83 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 361,07 грн (дві тисячі триста шістдесят одну гривню 07 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено 30.01.2023.

Повне ім`я (найменування) учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя М.О. Ткаченко