Справа №333/3124/21
Пр. №2/333/111/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., представника позивачів адвоката Мідяного Є.О., представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про встановлення права власності на квартиру.

Позивачі зазначають, що ОСОБА_2 09.09.1994р. отримала від виконавчого комітету Ради народних депутатів м. Запоріжжя ордер №2101 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У ордері було зазначено склад сім`ї: ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_6 (дочка).

Усі вони мешкали в зазначеній квартирі. В 2008р. позивачі звернулися до Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради для приватизації займаного житла, квартира була приватизована та їм було видано Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.03.2008р.

Далі вони звернулися до Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації для реєстрації вказаного Свідоцтва.

Рішенням реєстратора вказаного Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 05.05.2008р. було відмовлено у реєстрації права на квартиру. Причиною було вказано,що заявлене право вже зареєстровано: згідно матеріалів інвентарно-реєстраційної справи право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за Акціонерним товариством Свемон на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.07.1994р. №311 та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 10.08.1994р. №317.

У 2014р. вони повторно звернулися для реєстрації права власності, але вже до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області.

Їм знову було відмовлено. У рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №11151277 від 24.02.2014р. також було зазначено, що: Згідно матеріалів інвентаризаційної справи БТІ, квартира вже зареєстрована за іншою особою - Акціонерним товариством Свемон.

Але таке Акціонерне товариство Свемон позивачі знайти не змогли.

Реєстрація права власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.03.2008р. за позивачами не проведена до сьогоднішнього часу.

Відповідач Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району зазначила, що 18.03.2008р. до Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради звернулась ОСОБА_2 з заявою оформити передачу у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_3 , яку вона займала разом із членами сім`ї.

Для приватизації житла обов`язковою була наявність технічного паспорта на це житло.

19.03.2008р. була оформлена та передана до ОП ЗМБТІ заявка на виготовлення технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 .

26.03.2008р. було отримано в ОП ЗМБТІ технічний паспорт на вказану квартиру.

В технічному паспорті власником житла була зазначена місцева рада.

На підставі поданих документів, в тому числі технічного паспорта, 31.03.2008 р. головою Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради було прийнято розпорядження №615 Про приватизацію житла (заявник ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі цього розпорядження було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.03.2008р. на 4-ох осіб.

03.04.2008р. ОСОБА_2 отримала технічний паспорт на квартиру та два примірники свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.03.2008р. для подальшої реєстрації свідоцтва в ОП ЗМБТІ та внесення відповідних змін в технічний паспорт на квартиру.

Про власника АТ Свемон відповідачу нічого не відомо.

При цьому відповідач заперечив проти позову, так як однією із підстав визнання права власності зазначено за набувальною давністю, яка на думку відповідача до спірних правовідносин застосовуватися не може.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» до судового засідання не з`явився, відзив не надав, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Але у судове засідання був викликаний в якості спеціаліста представник ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» з матеріалами інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_3 та будинок АДРЕСА_4 в цілому, для огляду у судовому засіданні.

Спеціалістом ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» були долучені копії документів стосовно цих об`єктів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (стаття 379 ЦК України).

За загальними правилами доказування, визначеними ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою ст. 129 Конституції України.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради від 28.09.1994р. №230/6 було затверджено спільну постанову адміністрації та профспілкового комітету регіонального управління акціонерного комерційного Промінвестбанку України про виділення житлової площі працівникам банку згідно додатку №1, Протокол №34 від 3 серпня 1994р.

В зазначених протоколі та додатку значиться про рішення виділити трохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальної площі 63,1 кв.м., житлової площі 34,9 кв.м. ОСОБА_2 старшому економісту Комунарського відділення Промінвестбанку м. Запоріжжя, яка перебуває у списках працівників, узятих на житловий облік під №6. Склад сім`ї 4 чоловіка. Згідно списку до них належали: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 дочка.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5

Після цього ОСОБА_2 було видано Ордер №2101 на житлове приміщення серії М, склад сім`ї ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 дочка.

Позивачі заселилися та проживали у квартирі АДРЕСА_3 .

18.03.2008р. ОСОБА_2 разом з членами сім`ї звернулась до Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради з заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_3 .

Для приватизації житла обов`язковою була наявність технічного паспорта на це житло.

Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради 19.03.2008р. була оформлена та передана до ОП ЗМБТІ заявка на виготовлення технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_3 .

26.03.2008р. було отримано в ОП ЗМБТІ технічний паспорт на вказану квартиру.

В технічному паспорті власником житла була зазначена місцева рада.

31.03.2008р. головою Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради було прийнято розпорядження №615 Про приватизацію житла (заявник ОСОБА_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі цього розпорядження було видано свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.03.2008р. на 4-ох осіб.

03.04.2008р. ОСОБА_2 отримала технічний паспорт на квартиру та свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.03.2008р. для подальшої реєстрації свідоцтва в ОП ЗМБТІ та внесення відповідних змін в технічний паспорт на квартиру.

Позивачі звернулися до Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації для реєстрації вказаного Свідоцтва.

Рішенням реєстратора вказаного Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 05.05.2008р. було відмовлено у реєстрації права на квартиру. Причиною було вказано, що заявлене право вже зареєстровано: згідно матеріалів інвентарно-реєстраційної справи право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за Акціонерним товариством Свемон на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.07.1994р. №311 та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 10.08.1994р. №317.

У 2014р. вони повторно звернулися для реєстрації права власності до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області.

Їм знову було відмовлено. У рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №11151277 від 24.02.2014р. також було зазначено, що: Згідно матеріалів інвентаризаційної справи БТІ, квартира вже зареєстрована за іншою особою - Акціонерним товариством Свемон.

Згідно рішення № 19 від 19.02.2016р. Запорізької міської ради вулицю Гаврилова в місті Запоріжжі перейменовано на вулицю Водограйна.

У рішенні виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 28.07.1994р. №311 вказано:

1. Признати право власності Запорізькій філії акціонерного товариства Свемон на 37-квартирний житловий будинок по АДРЕСА_5 .

В силу статтей 26, 31 ЦК УРСР, який діяв на час прийняття зазначеного рішення, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною цивільною компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною цивільною правоздатністю та дієздатністю. Визнання права власності за філією юридичної особи суперечило діючому на той час законодавству.

У рішенні виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 10.08.1994р. №317 вказано:

2. відвести акціонерному товариству Свемон земельні ділянки в мікрорайоні №3 житлового масиву Південний - площею 0,08га. в постійне користування для функціонування житлового будинку АДРЕСА_4 Запорізької філії та площею 0,2га. для організації та благоустрою скверу.

4. Доручити управлінню по земельним ресурсам міста видати акціонерному товариству Свемон Державний Акт на право постійного користування землею для функціонування житлового будинку АДРЕСА_4 Запорізької філії.

7. Дане рішення не дає права на проведення робіт по технічному переозброюванню, реконструкції та новому будівництву на закріпленій території. На усі види проектування та будівництва необхідно одержати дозвіл виконкому міської Ради народних депутатів в установленому порядку.

9. У разі не виконання одного з пунктів рішення, а також у випадку порушеня ст. 22 Земельного кодексу України дане рішення втрачає чинність.

З вказаних рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів випливає, що право власності на 37-квартирний житловий будинок по АДРЕСА_5 було признано саме за Запорізькою філією акціонерного товариства Свемон, а не за акціонерним товариством Свемон, як було зазначено в рішеннях державних реєстраторів про відмову позивачам у реєстрації права на квартиру.

Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації (ОП ЗМБТІ) на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 28.07.1994р. №311 зареєструвало 3/20 частки житлового будинку АДРЕСА_4 на праві колективної власності за Акціонерним товариством Свемон.

17/20 часток цього ж житлового будинку було зареєстровано за місцевою радою, так як рішенням №333/20 від 11.09.1980р. Управлінню капітального будівництва Міськвиконкому було відведено земельну ділянку площею 180,0 га. для намиву територій з наступним проектуванням та будівництвом мікрорайонів.

З наданої ОП ЗМБТІ довідки від 19.06.1997р. квартира АДРЕСА_2 не входила в 3/20 часток, зареєстрованих за АТ Свемон.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 16.08.2022р., тобто на час розгляду справи, ні Запорізька філія акціонерного товариства Свемон, ні АТ Свемон не значаться.

Встановлені обставини свідчать, що позивачі на законних підставах отримали ордер на квартиру АДРЕСА_3 та приватизували її.

Так п. 10 ст. 15 ЖК УССР було встановлено, що виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території району, міста, району в місті видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141).

На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення (ст. 58 ЖК УССР).

Стаття 59 ЖК УССР передбачала, що ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Відомості щодо визнання ордера №2101 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 виданого ОСОБА_2 виконавчим комітетом Ради народних депутатів м. Запоріжжя відсутні.

Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (ст. 1 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду в редакції станом на момент видачі позивачам свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.03.2008р.)

Власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком) на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України (ст. 12 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду).

Право власності у позивачів виникло з моменту видачі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 31.03.2008р.

Про визнання вказаного свідоцтва недійсним або його скасування відомості відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень

- державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

В силу п. 3) ч. 23 ст. 10 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень:

- під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Не визнання права власності позивачів з боку Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, правонаступником якого є ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», та Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району свідчить про існування спору про право та створює підстави для застосування ст. 392 ЦК України.

Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом (постанова КГС ВС у справі № 922/1174/20).

Позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Інші позивачі є спадкоємцями першої черги після померлого: ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 донька.

Отже, вони отримали його частку квартири.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 206, 259, 263 - 265 ЦПК України, на підставі ст. 15, 16, 319, 392, 1216,1268 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності по 1/3 частці за кожним квартири АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Ю.Р. Піх