Справа №521/7602/22
Провадження №2/521/528/23
21 лютого 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Івчук К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 366484 грн. 00 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5497,26 грн.
Позов обґрунтований такими обставинами.
13 вересня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» (Страхувальник) було укладено Додаток № 28-0199-0157/17/0160 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 .
24 травня 2019 року, о 13 год. 30 хв. в м. Одесі на перехресті вул. Петрашевського та вул. Авдєєва-Чорноморського, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю траспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .
Згідно Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.
27 травня 2019 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.
29 листопада 2019 року позивачем на підставі Звіту № 09-001 від 20 вересня 2019 року та Зобов?язуючої пропозиції було складено страховий акт № ПСКА-9529 та розрахунок страхового відшкодування до нього.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС», згідно полісу № AM/9093471.
Таким чином, представник позивача вказує, що залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить: 465 484,00 грн. 99 000,00 грн. = 366484,00 гривень.
Представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленні судом заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки ДНАП ОМР, відзиву на позов до суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24 травня 2019 року, о 13 год. 30 хв. в м. Одесі на перехресті вул. Петрашевського та вул. Авдєєва-Чорноморського, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю траспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .
Згідно Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2019 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 травня 2019 року, додатковому доказуванню не підлягає.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, у тому числі автомобіль «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 .
13 вересня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» (Страхувальник) було укладено Додаток № 28-0199-0157/17/0160 до Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 .
27 травня 2019 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.
29 листопада 2019 року позивачем на підставі Звіту № 09-001 від 20 вересня 2019 року та Зобов?язуючої пропозиції було складено страховий акт № ПСКА-9529 та розрахунок страхового відшкодування до нього.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС», згідно полісу № AM/9093471.
Таким чином встановлено, що залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить: 465 484,00 грн. 99 000,00 грн. = 366484,00 гривень.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1194 Цивільного кодексу України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до нього (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Таким чином, у позивача після виплати страхового відшкодування настало право на подання позову до відповідача про стягнення з останнього суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 366484,00 гривень.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, так як вони є законними, обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи. Доказів на спростування вказаних обставин, відповідачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, до суду не надано.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 5497,26 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 03 березня 2023 року.

Суддя: Ю.В. Тополева