Провадження № 2/522/837/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання дій працівників банку незаконними, незаконне нав`язування фінансової послуги, розірвання договору банківського обслуговування, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19), в якій просить: розірвати договір про надання банківських послуг №UA 9978 від 31.07.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» (Monobank); визнати дії працівників банківської установи АТ «Універсал Банк» (Monobank) такими, що порушують права споживача ОСОБА_1 по отриманню банківських послуг; стягнути з АТ «Універсал Банк» (Monobank) на користь ОСОБА_1 матеріальний шкоду у розмірі 40998,14 грн.; стягнути з АТ «Універсал Банк» (Monobank) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 31.07.2019 позивач - ОСОБА_1 , знаходячись у торгівельному центрі у м.Одесі звернулася до представника банку з метою отримання банківських послуг у вигляді отримання пластикової дебетової картки, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 31.07.2019. Зазначеною дебетовою карткою ОСОБА_1 не користувалася, вона її лише активувала передбаченим способом. Одразу, 31.07.2019, позивач звернулася до представника банку з проханням відключити їй послугу по наданню кредитного ліміту. В грудні 2020 року ОСОБА_1 отримала претензію про існування в неї заборгованості за користування кредитним лімітом згідно договору №UA 9978 від 31.07.2019 у розмірі 40998,14 грн. Позивачка звернулася до поліції з заявою про здійснення по відношенню до неї шахрайських дій за ст.190 КК України. Зазначила, що у заяві позивача від 31 липня 2019 року ні бажання отримати кредитний ліміт, ні його розмір, ні процентна ставка не зазначенні. Відповідач в своїй претензії про стягнення кредитних коштів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 31.07.2019 посилається на умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, які розміщені на сайті, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому не має жодного підтвердження, що саме ці умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою розуміла позивач та ознайомилася і погодилася з ними.

Позивач не отримувала кредитних коштів, не користувалася кредитним лімітом, а виключно отримала дебетову картку. Розрахунки, які відповідач додав до претензії жодним чином не доказують, що позивачка саме користувалася зазначеними коштами, більш того, не можливо довести, що позивачка отримала кошти (кредитний ліміт) та розпоряджалася ними, оскільки виписка про рух коштів достовірно не підтверджує, щокредитними коштами у сумі кредитного ліміту, що становить 20000 грн. розпоряджалася саме ОСОБА_1 . Позивач як користувач картки своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, списання грошових коштів з її карткового рахунка. Всі дії відбулися не за її розпорядженням. Істотним порушенням з боку відповідача є здійснення операцій за кредитним рахунком позивача, які нею не замовлялися та не оформлялися, що завдало їй істотної шкоди у вигляді нарахування заборгованості, яку вона має погашати, та нарахування плати у великому розмірі за послугу використання кредитного ліміту, які нею не отримувались, а сама послуга не замовлялась. Тому наявні підстави для розірвання кредитного договору, оскільки банком було допущено вказане порушення, яке за своєю суттю є істотним. Працівники банку нав`язали послугу по кредитному ліміту та самостійно його використали, та здійснюють спробу стягнути зазначену заборгованість з позивача, яка ніяким чином не користувалася кредитними коштами. Упущена вигода полягає в тому, що позивачка позбавлена можливості, у разі необхідності, укласти кредитний договір з іншою фінансовою установою, у зв`язку з тим фактом, що її данні знаходяться в Бюро кредитних історій з негативною позначкою. Моральна шкода полягає у знищенні репутації та погіршенні здоров`я, у зв`язку з постійними дзвінками, повідомленнями з допомогою мессенджерів. Матеріальну шкоду оцінює в розмірі 40998,14 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Кузнецової В.В. від 06 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (а.с. 16 -17).

13.08.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому послався на те, що 31.07.2019 позивачкою було особисто підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у відповідності до пункту 2 якої, позивач погодиласьз тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Посилання позивача про порушення форми укладання даного договору через не підписання даного Договору є безпідставним, адже ОСОБА_1 особисто підписала 31.07.2019 Договір про надання банківських послуг. ОСОБА_1 на дату підписання 31.07.2019 Анкети-заяви вже отримала у мобільному додатку Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і була з такими документами ознайомлена, мала такі примірники. Не здійснивши дій у мобільному додатку щодо ознайомлення із документами (отриманими примірниками) вона не могла технічно натиснути кнопку «Далі» і перейти до наступної дії. Так як ОСОБА_1 пройшла відповідну перевірку поданих документів, завантажила мобільний додаток та пройшла процедуру ознайомлення із Умовами у повному обсязі, вибрала спосіб доставки, Банк повідомив позивачці, що вона може звернутися до будь-якої точки видачі із паспортом. ОСОБА_1 , особисто отримала картку, про що також свідчить фото-фіксація клієнта з паспортними даними, та активувала картку. Активація картки була здійснена ОСОБА_1 на мобільному телефоні через мобільний додаток Монобанк, вхід в який здійснюється за умови введення коректного ПІН-коду, який відомий лише їй позивачці. Після отримання та активації картки позивачка активно нею користувалась, розраховувалась у торгівельних мережах, оплачувала товари та послуги та підвищувала кредитний ліміт, про що свідчить Довідка про рух коштів по рахунку. Також ОСОБА_1 неодноразово користувалась сервісом від Банку «Розстрочка», умови користування, права та обов`язки за яким врегульовані Розділом IV Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». 14.01.2020 ОСОБА_1 через мобільний додаток було надіслано заявку (пуш) про встановлення кредитного ліміту 20000,00 грн. Зазначив, що усі дії у мобільному додатку та правочини вчинялись ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису, який прирівнюється до власного підпису. ОСОБА_1 була вільною в укладенні Договору, ознайомлена з умовами, описуючи договір, усвідомлювала зміст дій, що вчинює та правові наслідки, які створюють дії, у передбачений двотижневий строк, передбачений Законом України «Про захист прав споживачів», не зверталась до АТ «Універсал Банк» із заявою про відмову від отриманих послуг, таким чином Кредитний договір жодним чином не порушує права та інтереси ОСОБА_1 , тому звернення позивача до суду є незаконним та необґрунтованим (а.с. 41 58).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом ОСОБА_1 надійшла в провадження судді Ковтун Ю.І. 23.11.2021.

Ухвалою Судді Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І від 29 листопада 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 прийнято до провадження. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с. 169)

01.11.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення (заперечення) на позовну заяву, відповідно до яких зазначив наступне. Банком дотримано всіх встановлених вимог, що стосуються договору про надання фінансових послуг. Підписавши Анкету-заяву, Позивач погодилася з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Також позивач підтвердила і зобов`язалася виконувати Умови і правила Договору, актуальні на дату підписання Анкети-заяви. Позивач беззастережно погодилась з тим, що Банк має право на власний розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а також з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє позивача шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. У п. 6 Анкети-заяви, ОСОБА_1 просила вважати наведений зразок власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті останній в Банку. Позивач зобовязана не передавати будь-які відомості, що дозволять будь-яким особам ідентифікувати себе як Клієнт Банку. Проте позивачем не було виконано її обов`язків встановлених Договором. Як вбачається з систем АТ «Універсал банк» вхід до Мобільного додатку було виконано за допомогою ПІН-коду, який має знати лише позивач. Вказане свідчить, що особа, яка виконувала дії щодо розпорядження коштів виконувала або позивач, або особа, якій позивач передала ПІН -код, що є порушенням Умов і правил та Договору, як наслідок, в такому випадку, відповідальність за використання ПІН-коду лежить повністю на позивачеві, що встановлено Умовами і правилами. АТ «Універсал Банк» вжив усіх заходів з посилення системи безпеки операцій Клієнтів Монобанку з використанням сучасні системи захисту, використовує Електронний цифровий підпис - для забезпечення цілісності та персоніфікації інформації, а також як аналог власноручного підпису для підписання додаткових угод з банком безпосередньо зі смартфону. Впровадження Банком всіх зазначених систем захисту, в тому числі, використання вигаданого позивачем особисто ПІН-коду, унеможливлює вхід третіх осіб до мобільного додатку «Монобанк», і як наслідок здійснення транзакцій без знання такого ПІН-коду, що, в свою чергу, свідчить про розголошення саме позивачем своїх аутентифікаційних даних, в тому числі, ПІН-коду, а отже відсутності відповідальності Банку за подальші транзакції, вчинені з його використанням. Крім того зазначив, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ст. 1212 ЦК України. Спірні правовідносини між сторонами виникли у відповідності до укладеного між ними Договору про надання банківських послуг, а тому відсутні правові підстави для застосування до даних спірних правовідносин положення глави 83 ЦК України.

У судове засідання, призначене на 20.01.2023 сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином. Від представника позивача - адвоката Фішер Ю.Є на адресу суду надійшло клопотання в якому просила слухати справу за відсутністю позивача та її представника.

Також від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника АТ «Універсал Банк».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 13 березня 2023 року.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 31.07.2019 .

Частиною 6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 31.07.2019 ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку.

В Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 31.07.2019 ОСОБА_1 просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму вказану в додатку відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 3 Анкети-заяви підписанням цього Договору, позивач підтвердила,що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 61).

Частинами 1-3 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України, встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною другою статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, на сайті за посиланням https://www.monobank.ua/.розміщено відповідний алгоритм дій, які первинно повинен вчинити бажаючий для одержання картки Monobank/Universal Bank. Також, розміщена повна інформація щодо умов і правил за кожним видом послуг, тарифи обслуговування тощо. Така інформація є у публічному доступі (роздруківка з сайту міститься у матеріалах справи).

Так, від початку потенційним клієнтом на сайті надається номер мобільного телефону. Всі подальші дії, здійснюються у вже завантаженому мобільному додатку особою, яка звернулася за оформленням платіжної картки. Дії полягають в тому, що для початку потрібно: «Залишити номер телефону і надсилається CMC із посиланням на завантаження додатка». Після вчинення дії бажаючого отримати картку та введення ним номеру телефону, особі надсилається посилання на завантаження мобільного додатку. Потім, йде заклик до дії «Установіть додаток ОСОБА_2 з Play Market або App Store». Особа за отриманим посиланням завантажує мобільний додаток. І послідовно вчиняє певний алгоритм дій. Після входу до мобільного додатку на екрані мобільного телефону висвічується «вкажіть мобільний телефон». Особа вказує свій мобільний телефон, який у подальшому буде використовуватися як фінансовий для вчинення всіх операцій та ідентифікації клієнта.

ОСОБА_1 на дату підписання 31.07.2019 Анкети-заяви вже отримала у мобільному додатку Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і була з такими документами ознайомлена, мала такі примірники. Не здійснивши дій у мобільному додатку щодо ознайомлення із документами (отриманими примірниками) вона не могла технічно натиснути кнопку «Далі» і перейти до наступної дії (опції у мобільному додатку).

Під номером мобільного телефону на екрані, одразу внизу розміщено «Я погоджуюсь з умовами обслуговування, тарифами, паспортом кредиту і розрахунком його вартості». Після ознайомлення зі змістом таких - документів, особа натискає знизу кнопку «Далі».

Відповідно до п. 3 Анкети-Заяви до Договору про надання банківських послуг, підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

ОСОБА_1 було надано у мобільному додатку всі примірники документів, на які сторони посилаються в п. 3 Анкети-заяви, всю необхідну і обов`язкову інформацію щодо банківського обслуговування у межах продукту МоноБанк у редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин між сторонами.

Також, у п.6 Анкети-Заяви, ОСОБА_1 як клієнт засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем на відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з Договором.

Після вивчення змісту Умов і Правил тощо та натискання кнопки «Далі», наступним кроком є заклик до дії «фотографування паспорту та ІПН». Після чого, особа фотографує паспорт та ІПН у мобільному додатку.

Наступним є заклик до дії «Виберіть доставлення картки працівником банку або заберіть її в найближчій точці видачі.».

Отже, позивачка пройшла відповідну перевірку поданих документів, завантажила мобільний додаток та пройшла процедуру ознайомлення із умовами у повному обсязі, вибрала спосіб доставки і Банком було підготовлено для підпису Анкету-заяву та заплановано на 31.07.2019 видачу платіжної картки (а.с. 114 120).

Отже, 31.07.2019 між сторонами шляхом підписання позивачкою Анкети-заяви було укладено Договір про надання банківських послуг.

На виконання умов договору позивачці 31.07.2019 було видано картку, на яку 14.01.2020 за заявкою (пуш) позивачки, яка була надіслана банку через мобільний додаток було встановлено кредитний ліміт.

Як вбачається з довідки про рух коштів по картці від 12.07.2021 ОСОБА_1 починаючи з 31.07.2019 активно користувалася кредитними коштами. Також неодноразово користувалась сервісом від Банку «Розстрочка», умови користування, права та обов`язки за яким врегульовані Розділом IV Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с. 221 223, 65 - 113).

Відповідно до наданої довідки № 2705-юд від 10.08.2021 ОСОБА_1 здійснювала входи до мобільного додатку Monobank за період з 16.03.2020 по 23.02.2021 (а.с. 224 227).

За період з 31.07.2019 по 12.07.2022 позивачкою здійснювалося поповнення картки на загальну суму 8952 грн., що підтверджується відповідним Витягом (а.с.220).

Отже посилання позивачки на те, що вона не користувалася карткою, а лише її активувала є безпідставними.

Частиною 2 ст. 651 ЦК встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факт укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитор втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитора у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Невиконання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених його змістом (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного Кодексу України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору (п.1 ст.611 Цивільного Кодексу України).

Як встановлено судом, зі свого боку Банк як сторона Договору виконав свої зобов`язання. Посилання позивачки на те, що вона не користувалася карткою, а лише її активувала, а працівники банку нав`язали послугу по кредитному ліміту та самостійно його використали є безпідставними та спростовуються дослідженими судом матеріалами справи. Відповідно, порушення прав клієнта з боку Банку як сторони за Договором не відбулося.

Обставини справи свідчать про досягнення мети укладення Договору про банківське обслуговування з боку клієнта, оскільки позивачка з дати укладення правочину - 31.09.2019 користувався послугами Банку, зокрема використовуючи платіжну картку, що підтверджується довідкою про рух коштів, що також підтверджує відсутність факту порушення її права.

Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів про порушення її прав з боку відповідача АТ «Універсал Банк».

Отже, правові підстави для розірвання договору про надання банківських послуг від 31.07.2019; визнання дії працівників банківської установи АТ «Універсал Банк» (Monobank) такими, що порушують права споживача ОСОБА_1 по отриманню банківських послуг та стягнення з АТ «Універсал Банк» (Monobank) на користь ОСОБА_1 матеріальний шкоду відсутні.

Щодо вимог позивачки по відшкодуванню моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Таким чином, моральна шкода має бути доведеною та обґрунтованою, натомість позивачкою не надано жодних доказів, що свідчили б про обсяг моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тобто позивачем не доведено наявність самої моральної шкоди та причинного зв`язку між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Судом не встановлено неправомірних дій з боку Акціонерного товариства «Універсал Банк», у зв`язку з чим суд вважає вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів, визнання дій працівників банку незаконними, незаконне нав`язування фінансової послуги, розірвання договору банківського обслуговування, стягнення шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 13 березня 2023 року

Суддя Ю.І. Ковтун