КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4163/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, Україна.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України залишено без руху. Надано заявнику строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме для сплати ОСОБА_1 судового збору за подачу даної заяви в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що необхідність отримання свідоцтва про смерть саме через встановлення факту смерті чоловіка відбулась у зв`язку із збройною агресією та тимчасовою окупацією м.Донецька, тому ОСОБА_1 відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

13 лютого 2023 року від Солом`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без присутності їхнього представника.

Згідно положень частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням положень статті 372 ЦПК України, враховуючи характер спірних правовідносин справи, що розглядається апеляційним судом та встановлення відсутності необхідності явки в судове засідання сторін, вирішено проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без руху заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, вона не відповідає вимогам ст. ст. 175 та 177 ЦПК України, зокрема, заявником не надано документи, що підтверджують сплату судового збору. Суд встановив, що сплаті підлягає судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.13 ст. 353, ст. 367 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом зазначеної норми особа, яка звертається до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, повинна дотриматися встановленого цивільним процесуальним кодексомпорядку, в тому числі щодо форми, змісту позовної заяви, сплати судового збору, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК Українисправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, в якій просила встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, Україна.

При цьому в заяві звернуто увагу на те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України подана у зв`язку з необхідністю отримання від органів реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про смерть, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявник не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 243/9106/18, від 04 жовтня 2019 року у справі № 242/4145/19, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що заявник звільнена від сплати судового збору за подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у зв`язку із тимчасовою окупацією території України, а тому суд не мав правових підстав для залишення заяви без руху, з підстав не сплати судового збору, оскільки такі доводи ґрунтуються на невірному тлумаченні норм Закону України «Про судовий збір».

Також безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що не було враховано судом першої інстанції імперативність норми ч. 2 ст. 317 ЦПК України, яка передбачає, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний, стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК Українисправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відтак, суд першої інстанції з додержанням загальних правил, встановивши, що заявники не сплатили судовий збір за подання заяви про встановлення факту народження, залишив вказана заяву без руху та надав строк для усунення недоліків (ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права.

Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали іменем України не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не свідчать про порушення судом норм процесуального права, а відтак відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду в частині визначення розміру судових витрат постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду в частині, що не стосується визначення розміру судових витрат, не переглядалась.

Разом з тим, при зверненні із апеляційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року ОСОБА_1 , посилаючись на п. 21 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», не сплатила судовий збір.

Держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого статтею 55 Конституцією України права кожного на судовий захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», судовий збір при подачі даної апеляційної скарги (станом на день подачі) на ухвалу суду становить 496,20 грн., який необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави за розгляд її апеляційної скарги Київським апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.О. Писана