ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2198/22

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/389/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сенс Банк" на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі по тексту АТ «Альфа-Банк»), в якому просив:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 14.02.2022 № 15113, що вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк»;

- стягнути з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Позов обґрунтовував тим, що у серпні 2022 року з додатку «ДІЯ» він дізнався про відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. виконавче провадження № 69576715 від 05.08.2022 з виконання оспорюваного виконавчого напису про стягнення з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 76824,95 грн.

Підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню зазначав:

- порушення процедури вчинення в частині не надсилання обов`язкового повідомлення-застереження про його вчинення;

- порушення порядку вчинення в частині перевірки безспірності заборгованості;

- вчинення виконавчого напису на борговому документі, не посвідченому нотаріально, а саме на підставі кредитного договору укладеного в простій письмовій формі.

У позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, визначивши суму правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 14.02.2022, що зареєстрований в реєстрі за №15113, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» коштів в розмірі 76824 грн 95 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк», на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 4031 грн 35 коп.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним при поданні позову у розмірі 992 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, а всього 5992 грн. 40 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк») просить змінити рішення суду першої інстанції шляхом зменшення стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу до 2000 грн та виключення із резолютивної частини абзацу щодо стягнення із відповідача 4031 грн 35 коп. грошових коштів, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заявник зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог стягнувши із відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 4031 грн 35 коп., адже про ці кошти не йшлося у позовній заяві і взагалі не зрозуміло, що це за кошти.

Уважає, що розмір гонорару в сумі 5000 грн за супроводження справи в суді першої інстанції є завищеним та нерозумним, адже позовна заява по своїй суті не є складною, ціна питання виконавчого напису незначна.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду в частині визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 14.02.2022, що зареєстрований в реєстрі за №15113, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» коштів в розмірі 76824 грн 95 коп., таким, що не підлягає виконанню, не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині стягнення з АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в розмірі 4031 грн 35 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 141 ЦПК України, виходив з того, що вказаний розмір є належним чином підтвердженим та пропорційним до заявлених позовних вимог.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи, доказах, наданих суду першої інстанції та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ( далі - Закон № 5076-VI) встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 відступивши від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

Представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснював адвокат Яресько Т.В. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 22081 від 19.08.2022 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1271348 від 29.08.2022 (а.с. 22, 27).

Так, відповідно до п.1.1. Договору про надання правничої (правової) допомоги № 22081 від 19.08.2022 адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу щодо:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складання звернень (заяв, скарг, пропозицій, адвокатських запитів) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- здійснювати представництво інтересів клієнта перед фізичними та юридичними особами, в державних та судових органах України всіх рівнів, а також в усіх без винятку підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, органах місцевого самоврядування, органах внутрішніх справ, органах прокуратури, органах досудового розслідування, в усіх судах, що входять до системи судоустрою України, передбачених ЗУ «Про судоустрій і статус суддів, Службі безпеки України, Офісу Генерального прокурора України, Спеціальній антикорупційній прокуратурі, органах Національної поліції України, ДБР, податковій поліції, слідчих підрозділах Державної податкової служби України, управління фінансових розслідувань, органах внутрішніх справ, прокуратурі, слідчих управліннях, слідчих відділах, слідчих підрозділах, всіх органах досудового розслідування, слідчих, детективах, Фонді державного майна, банківських установах, органах, що підпорядковані або регулюються Міністерством юстиції України, в тому числі, але не виключно, приватних виконавців, з будь-яких питань, тощо, в тому числі, і щодо розкриття конфіденційної персональної інформації, інформації з обмеженим доступом, банківської та/або нотаріальної таємниці.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до пункту 1 Додатку №2 до Договору про надання правничої (правової) допомоги №22081 від 19.08.2022 (а.с. 23) даний Додаток визначає порядок оплати правничої (правової) допомоги (надалі «Гонорар») адвокату за надання правової допомоги щодо визнання виконавчого напису № 15113 виданий 14.02.2022 таким, що не підлягає виконанню в суді першої інстанції. Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді першої інстанції, відповідно до підсудності справи.

Вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксований Гонорар 5000 (п`ять тисяч гривень) грн. Оплата послуг, зазначених в п. 1 даного Додатку здійснюється шляхом 100% авансування та повинна бути сплачена до подачі підготовлених процесуальних документів до суду (п. 2, 3.1 Додатку №2).

Правова допомога вважається наданою після підписання сторонами Акту приймання-передачі послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності) (п. 7.1 Додатку №2).

Відповідно до Акту приймання-передачі послуг №1 від 29.08.2022 адвокатом було надано правову допомогу щодо складення та подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса № 15113 від 14.02.2022 таким, що не підлягає виконанню в суді першої інстанції. Клієнт претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має (а.с. 24).

З розрахункової квитанції № 29/08/22 про отримання Гонорару до Договору № 22081 від 19.08.2022 Додаток №2 вбачається, що 29.08.2022 ОСОБА_1 сплачено 5000 грн адвокату Яреську Т.В. за надання правової допомоги щодо складення та подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса № 15113 від 14.02.2022 таким, що не підлягає виконанню в суді першої інстанції (а.с. 25).

Заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, на переконання апеляційного суду, є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Тому суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що витрати є завищеними та нерозумними.

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката у даній справі та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки, колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог стягнувши із відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 4031 грн 35 коп., апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Під опискою слід розуміти помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, помилки у написанні складених чисел тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, як-от: написання прізвищ та імен, адреси, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків тощо.

Так, абзац другий резолютивної частини рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2022 року викладений наступним чином: «Стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ - 23494714, юридична адреса: вул. Велика Васильківська, буд.100, м.Київ, 03150), на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) грошові кошти в розмірі 4031 (чотири тисячі тридцять одна) гривень 35 копійок».

Однак ОСОБА_2 не є стороною у цій справі, позивачем таких вимог не заявлялось, питання стягнення коштів на її користь в мотивувальній частині рішення не вирішувалося, а тому вказане вище є очевидною опискою допущеною у резолютивній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до приписів ст. 269 ЦПК України, допущена описка підлягає виправленню шляхом постановлення ухвали, ініціатором виправлення описки може бути як учасник справи, так і суд.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині, а саме вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, постановлено районним судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим, згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2022 року - без змін.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В.Шитченко