ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

02 березня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: Кавунець А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фастівської окружної прокуратури в інтересах Державного агентства рибного господарства України та Фастівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заданої навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби, -
У лютому 2023 року Фастівська окружна прокуратура в інтересах Державного агентства рибного господарства України та Фастівської міської ради звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), у якому просила суд стягнути з останнього на користь держави шкоду, задану навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби, в сумі 76 704,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2022 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 грн. Так, відповідачем внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом, завдано навколишньому природному середовищу шкоду у сумі 76 704,00 грн., що не відшкодовано до цього часу. З метою захисту інтересів держави з даним позовом до суду звертається прокуратура.
У судове засідання представники позивачів не з`явилися, представник Фастівської окружної прокуратури подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, конверт про виклик до суду повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація і порядок діяльності прокуратури визначається законом.
Право на звернення прокурора або його заступника до суду передбачено ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України.
Зокрема, згідно ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Крім того, як випливає із рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рп/99 (про представництво прокуратурою інтересів держави в суді) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Враховуючи, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Частиною 3 вказаної статті Закону передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Підставою для звернення до суду із позовом є виявлений прокуратурою факт неналежного здійснення органами уповноваженими державою на здійснення захисту її інтересів органів в частині повного та своєчасного відшкодування збитків, що завдані навколишньому природному середовищу.
Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.
Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», передбачено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Вказані обставини у своїй сукупності свідчать, що Державне агентство рибного господарства України є органом, який уповноважений на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків, заподіяних рибному господарству України та територіальній громаді Фастівської міської ради.
Крім вказаного, згідно із статтею 13 Конституції України, від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 145 Конституції України передбачений судовий захист прав місцевого самоврядування.
Фастівська міська рада, як орган місцевого самоврядування має право на звернення до суду з позовами про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля, так як пунктом "б" ч. 2 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Повноваження виконавчих органів місцевих рад встановлені ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, згідно з підпунктом 1 пункту "а" частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, а підпунктом 1 пункту "б" частини першої цієї статті передбачено, що вони здійснюють контроль за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.
Окрім цього, повноваження місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища також встановлені в статтях 15, 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції яких, поряд з іншими функціями, віднесено здійснення контролю за додержанням вимог природоохоронного законодавства, координацію діяльності відповідних, спеціально уповноважених, державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища на їх території. Місцеві ради можуть здійснювати й інші повноваження відповідно до законодавства України.
Вищевказана правова позиція відображена у постанові Вищого господарського суду України від 31.03.2015 у справі №927/1503/14.
Фастівська міська рада також є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, оскільки кримінальне правопорушення скоєне відповідачем на території м. Фастів.
У відповідності до п. 37 постанови Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вказано, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
У пункті 43 вказаної постанови зазначено, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Листами від 23.01.2023 року №57/1-250вих-23 та № 57/1-249вих-23, Заступник керівника Фастівської окружної прокуратури повідомив Фастівському міському голові та Державному агентству меліорації та рибного господарства України про намір звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди (а.с. 19-24, 26-31).
На вказаний лист Фастівська міська рада та Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області повідомили, що не заперечують проти такого наміру (лист №06-16/392 від 01.02.2023 року та №16-7-01/316-23 від 01.02.2023 року) (а.с. 25, 32).
Тобто, ні Державним агентством рибного господарства України, ні Фастівською міською радою не було подано позову про відшкодування шкоди. У той же час, ненадходження коштів до бюджету перешкоджає державі у здійсненні нею зобов`язань щодо відновлення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки держави.
Беручи до уваги наведене, у Фастівської окружної прокуратури наявні підстави для представництва інтересів держави в особі Державного агентства рибного господарства України та Фастівської міської ради.
Щодо обґрунтованості позовних вимог прокурора, слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України, земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави.
Статтею 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.
Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані: використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону та відшкодовувати шкоду, заподіяної ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; порушенні правил використання об`єктів тваринного світу.
Згідно ст. 12 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», до водних біоресурсів належать: водні біоресурси, які перебувають в умовах природної волі внутрішніх морських вод, територіального моря, континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, транскордонних вод та внутрішніх рибогосподарських водних об`єктів (їх частин), розташованих на території більш як однієї області та у водах за межами юрисдикції України; водні біоресурси, які перебувають у водних об`єктах у межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також види, занесені до Червоної книги України.
У статті 16 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» вказано, що охорона водних біоресурсів та основні шляхи її забезпечення визначаються відповідно до цього Закону, законів України «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища» та інших нормативно-правових актів.
Статтями 25 та 26 даного Закону передбачено, що використання водних біоресурсів, які перебувають у стані природної волі, здійснюється в порядку загального і спеціального використання.
Громадяни мають право використовувати безоплатно водні біоресурси в наукових, культурно-освітніх та виховних цілях для задоволення естетичних, оздоровчих, рекреаційних та інших потреб без вилучення їх з природного середовища, а також здійснювати любительське і спортивне рибальство у водних об`єктах загального користування в межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову водних біоресурсів.
Однак, суб`єкти рибного господарства зобов`язані дотримуватись визначених законодавством обов`язків.
Так, в ст. 35 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що суб`єкти рибного господарства, серед іншого, зобов`язані додержуватися правил рибальства.
Судом встановлено, що 19 червня 2022 року близько 23 год. 00 хв. точного часу не встановлено, ОСОБА_1 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, в період нересту, без належного дозволу, прибув до водосховища Фастівського району річки Унава, що розташована неподалік пров. Набережного, що в м. Фастів Київської області з метою вилову риби для власних потреб.
19 червня 2022 року ОСОБА_1 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, керуючись мотивом власного збагачення, з метою незаконного вилову риби та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів використовуючи рибальську сітку з жилки, що має крок вічка - 15 мм., довжиною 10 м., висотою 1 м., які є забороненим знаряддям лову та є забороненими для використання в промисловому лові, здійснив незаконний вилов риби.
Таким чином, ОСОБА_1 в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову - риболовною сіткою, порушив вимоги п. п., 3.15, «Правил любительського і спортивного рибальства» затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, які відносяться до заборонених знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевого матеріалу усіх видів і найменувань.
Крім того, наказом Київського рибоохоронного патруля від 24.03.2022 № НОД - 56-6 «Про заходи із забезпечення охорони водних біоресурсів у період нересту» (зі змінами) встановлено терміни заборони на любительське і спортивне рибальство у весняно-літній період їх природнього відтворення (нересту) у 2022 році на водних об`єктах у районі діяльності Київського рибоохоронного патруля, а саме: у всіх водосховищах і озерах з затоками, протоками, включаючи зону підтоплення - з 11 квітня по 19 червня (включно).
Відповідно до ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2001 № 2894-ІП (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2002, № 14, ст.97) «для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електротону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, птащиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом».
Також, згідно п. 3.15. Правил любительського та спортивного рибальства затверджених наказом Державного Комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 99 «забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм».
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1039, сума завданого ОСОБА_1 збитку складає 76 704,00 грн., що вбачається із листа Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області від 29.06.2022 року №1-3-91/806-22 (а.с. 42-43).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Статтею 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Таким чином, відповідач зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдані навколишньому природному середовищу збитки в сумі 76 704,00 грн.
З огляду на викладене та враховуючи, що судом встановлена протиправність дій відповідача ОСОБА_1 , якими завдано шкоду державним інтересам шляхом незаконного зайняття рибним добувним промислом, суд дійшов висновку про наявність підстав для її відшкодування.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово вказав на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).
У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи задоволення даного позову, слід стягнути з відповідача на держави судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6, 7, 13, 14, 131-1, 143, 145 Конституції України, ст.ст. 16, 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 128, 211, 223, 263, 265, 273 ЦПК України, Законом України «Про прокуратуру», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», Законом України «Про тваринний світ», Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, суд, -
Позовні вимоги Фастівської окружної прокуратури в інтересах Державного агентства рибного господарства України та Фастівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фастівської міської ради шкоду, завдану навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби, в сумі 76 704,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на держави судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, визначених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

Фастівська окружна прокуратура, адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Тимофія Рудяка, 3;

Державне агентство рибного господарства України, , адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 45а;

Фастівська міська рада, , Київська обл., м. Фастів, площа Соборна, 1;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А. Осаулова

Рішення суду виготовлено 02.03.2023 року