Справа № 342/1185/22
Провадження № 2/342/108/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , в якому просить визнати його батьківство щодо дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іванчіце Чеської Республіки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в березні 2009 року позивач ОСОБА_1 почав зустрічатися із ОСОБА_2 та через 2 місяці після цього вони вже проживали з нею однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах в с. Мала Тур`я Долинського району Івано-Франківської області до кінця листопада 2009 року. На початку грудня 2009 року ОСОБА_2 виїхала за кордон в Республіку Чехію, натомість позивач залишився вдома на території України. Потім сторони декілька місяців переставали спілкуватися і позивач не знав про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_3 . В жовтні 2012 року позивач знову зустрівся з ОСОБА_2 , яка призналася йому, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в місті Іванчіце Республіки Чехії народила від нього дочку ОСОБА_3 . Після цього, позивач одразу попросив відповідача відвести його до дочки. Побачивши дитину, у позивача не виникло жодних сумнівів у тому, що саме він є біологічним батьком дитини, так як вони дуже схожі між собою. На запитання позивача, чому в дитини не його прізвище, ОСОБА_2 повідомила, що в той час вона не могла змоги повернутися в Україну, тому прийняла рішення народжувати дитину в Чеській Республіці. Так як на той час відповідач не перебувала у зареєстрованому шлюбі, тому заяву на оформлення свідоцтва про народження дитини до Загсу м. Іванчіце району Брно Чеської Республіки подавала самостійно, у зв`язку з цим в свідоцтві про народження дитини в графі прізвища дитини вказано « ОСОБА_3 » та відсутні відомості про батька дитини. З цього періоду сторони почали проживати однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах, що тривало більше шести років. 26 листопада 2016 року позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстрували у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, та в якому вони перебувають на даний час. Після укладення шлюбу, сторони звертались до ЗАГСу м. Іванчіце району Брно Чеської Республіки з проханням змінити прізвище дочки на « ОСОБА_3 » та внести відомості про батька дитини до актового запису, де їм усно повідомили, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства з перекладом на чеську мову та проставленим апостилем. З початку проживання в шлюбі з відповідачем, їх дочка ОСОБА_3 постійно проживала разом з ними та називала позивача батьком, а відповідач завжди наголошувала дочці, що саме позивач є її батьком. З того часу, позивач ніколи не припиняє спілкування з дочкою ОСОБА_3 , матеріально забезпечує її, піклується про її стан здоров`я, цікавиться її життям, інтересами, успіхами у навчанні та спільно проводять вільний час, що підтверджується їх спільними фотографіями з дочкою. Як біологічний батько дитини, позивач визнає своє батьківство щодо народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки ОСОБА_3 і вважає, що існуючий стан порушує його права на батьківство, а також права його неповнолітньої дитини. Так як в інший законний спосіб позивач позбавлений можливості встановити своє батьківство відносно дочки ОСОБА_3 , у зв`язку з чим та з метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду із позовом про визнання батьківства. Заходи досудового врегулювання спору сторонами не проводились.

Відповідач ОСОБА_2 19.12.2022 подала до суду заяву про визнання позову, в якій зазначила, що користуючись своїм правом, передбаченим ст.ст. 49,206 ЦПК України, визнає позов і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Пояснила, що в 2009 році вона з позивачем почали зустрічатися та до листопада 2009 року проживали у цивільному шлюбі як одна сім`я. На початку грудня 2009 року відповідач виїхала на роботу в Чеську Республіку в той час як позивач залишився в Україні. ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Іванчіце Республіки Чехія відповідач народила дочку ОСОБА_3 , біологічним батьком якої є позивач ОСОБА_1 . Оскільки, на той час, відповідач не перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем, а тому була позбавлена можливості належним чином подати відомості про батька дитини до органу Загсу м. Іванчіце району Брно Чеської Республіки. В жовтні 2010 року відповідач повернулася додому в Україну та повідомила позивачу, що народила від нього дочку ОСОБА_3 . Після чого, сторони знову разом розпочали проживати однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах. 26 листопада 2016 року позивач та відповідач узаконили фактичні шлюбні відносини, зареєстрували шлюб у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, в якому вони перебувають на сьогоднішній день. Дочка ОСОБА_3 , починаючи з жовтня 2010 року весь час проживала разом з ними та завжди називала позивача своїм батьком. ОСОБА_1 щиро любить і піклується про їх дочку ОСОБА_3 , матеріально забезпечує її, цікавиться інтересами та успіхами дочки у навчанні, завжди проводить з нею вільний час та ніколи не припиняв своє батьківство відносно дитини. Відповідач також повідомляє, що в неї немає жодних сумнівів в тому, що саме позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, через відсутність зареєстрованого між ними шлюбу в день народження дочки та перебування позивача в той час на території України, сторони не мали змоги належним чином оформити батьківство позивача щодо дочки ОСОБА_3 . Разом з тим, після реєстрації шлюбу між сторонами, маючи намір оформити батьківство позивача, вони звертались до органу загсу м. Іванчіце району Брно Чеської Республіки з проханням змінити прізвище дочки з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » та внести до актового запису відомості про батька дитини, де їм в усній формі повідомити, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства з перекладом на чеську мову та проставлення апостилем. Отже, в позасудовому порядку, позивач позбавлений можливості оформити своє батьківство відносно їх дочки ОСОБА_3 .

Учасники справи в судове засідання 21 лютого 2023 року не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розгляду справи по суті проводити без його участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи по суті розглядати за її відсутності; позов ОСОБА_1 визнає в повному обсязі; свою заяву про визнання позову підтримує в повному обсязі; наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступного.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 128 Сімейного кодексу передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК); - у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК); - батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК.

Із копії свідоцтва про народження, перекладеного із чеської на українську мову позаштатним перекладачем Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Г.Петросаняк, зареєстрованого в реєстрі за № 4686; 4687, слідує, що у реєстрі народжених загсу Іванчіце, район Брно-венков у зшитку 24 за 2010 рік на сторінці 181 під номером 361 зроблено запис: дитина ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у Іванчіце, № 401, персональний номер: 105730/2037, її мати є ОСОБА_2 , дів. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, Мала Тур`я, Україна, відомості про батька відсутні.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 08 лютого 2023 року та копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 , виданого 10.11.1999, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 29.08.1987 (актовий запис № 162) - розірвано (запис № 178 від 10.11.1999), прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу - « ОСОБА_2 ».

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, зареєстрували шлюб, про що 25 листопада 2016 року складено відповідний актовий запис № 255, що доводиться копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 25 листопада 2016 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи № 294 від 22.08.2017 № 20 від 01.02.2018 доводиться, що за відомостями Городенківської міської ради, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чеській Республіці м. Іванчіце, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з позовної заяви та копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 також зареєстрований в м.Городенка Коломийського району Івано-Франківської області.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пунктом 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставіст.ст. 121, 125, 128, 129 СК України, керуючись ст.ст. 247, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - задовільнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іванчіце Чеської Республіки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Судове рішення складено 21.02.2023.

Суддя: Федів Л. М.