Справа № 683/533/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Єдиною спадкоємицею майна ОСОБА_3 була його донька ОСОБА_2 , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак не встигла оформити спадщину і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що він є сином ОСОБА_2 , яка склала на його користь заповіт на усе своє майно і у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті. Вказує, що свої спадкові права на частину спадкового майна він оформив, однак, оформити на спірне будинковолодіння він не в змозі, так як за життя ОСОБА_2 не отримувала свідоцтва про право власності на спірне будинковолодіння.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач - Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, відзив не подавала.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був батьком ОСОБА_2 . На день своєї смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його донька ОСОБА_2 , яка до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 ; довідкою Коржівського старостинського округу Староостропільської сільської ради №11 від 07.09.2021; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70707786 від 23.11.2022 про те, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з відання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають також реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 було побудовано в сільській місцевості, тому спірний будинок був власністю ОСОБА_3 та увійшов до складу спадкового майна, яке успадкувала ОСОБА_2 . Під час проведення паспортизації житлових будинків вона свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 . На день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла сину ОСОБА_1 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив частину спадкових прав, отримавши 23 червня 2017 року у Старокостянтинівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №515/2016, заведеної 22 липня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

16 жовтня 2021 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння.

Однак, враховуючи, що будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 було побудовано у 1969 році з дотриманням встановленого на той час порядку та належало померлому ОСОБА_3 , спадщину після смерті якого прийняла ОСОБА_2 , однак не оформила своїх спадкових прав, наявність технічного паспорту на даний будинок, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 , який є спадкоємцем майна ОСОБА_2 право власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті останньої.

Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивачки.

Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Центральна, 2/14 с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, .

Суддя: