РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023

м. Одеса

Справа № 522/10811/22

Провадження № 2/522/515/23

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання - Кніш Д.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянув в судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Кредобанк»

третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

ВСТАНОВИВ:

19.08.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк».

Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню:

- виконавчий напис № 76 від 12.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .

22.08.2022 відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

Відповідач повідомлений про розгляд справи. В судові засідання не з`являвся.

Позивач позов обґрунтовує тим, що виконавчий написи вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки позивач, як боржник не була повідомлена належним чином про видачу виконавчого напису, а відповідачем не надано нотаріусу документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, а сама сума боргу є спірною. Крім того, АТ «Кредобанк» звернувся з позовом до суду про стягнення з неї боргу у розмірі 658 823,28 грн., де тіло кредиту - 622 357,02 грн., заборгованість за відсотками - 36 466,26 грн. (рішення суду від 02.11.2022 у справі № 522/3802/22), а згідно з оскаржуваним написом стягненню підлягає 663 573,28 грн., де неповернута сума кредиту - 622 357,02 грн., відсотки - 36 466,26 грн. Тобто, після отримання відповідачем виконавчого напису він повторно звернувся до суду про стягнення тих самих сум боргу.

Відзив на позов не надавався.

Третя особа в пояснень по суті спору від 30.09.2022 зазначила, що спірний виконавчий напис було вчинено відповідно до вимог закону, а сама по суті незгода позивача з сумою заборгованості не свідчить про порушенням нотаріусом порядку видачі виконавчого напису.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

25.02.2021 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № іро19503, за умовами якого надано кредит на суму 649 600 грн., строк повернення до 24.02.2026.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором, 25.02.2021 між сторонами укладено Договір іпотеки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ).

12.01.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис № 76, яким у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 ), яка належить ОСОБА_1 . Запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього майна, задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 01.07.2021 по 01.01.2022 у розмірі 622 357,02 грн. - неповернутої суми кредиту станом на 01.01.2022; 36 466,26 грн. - прострочених відсотків за користування кредитом станом на 01.01.2022; 4 750 грн. - плати за вчинення виконавчого напису.

Згідно з матеріалами нотаріальної справи про вчинений виконавчий напис, стягувачем подано нотаріусу такі документи: заява від 12.01.2022 про видачу виконавчого напису; нотаріально завірений іпотечний договір; розрахунок заборгованості за договором кредиту; кредитний договір; досудова вимога від 01.11.2021 направлена боржнику; опис про вкладення до листа про направлення досудової вимоги; поштові квитанції про відправку; виписка руху коштів по рахунку; меморіальний ордер від 25.02.2021.

Вказаний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В., ВП № 68538438.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Судом встановлено, що підставою для вчинення спірного виконавчого напису є нотаріально посвідчений договір іпотеки від 25.02.2021, укладений між позивачем та АТ «Кредобанк».

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що спірний виконавчий напис вчинено на підставі поданих АТ «Кредобанк» (стягувач) документів, а сам: заяви банку; оригіналу нотаріально посвідченого договору іпотеки; розрахунку заборгованості за договором кредиту №іро19503 від 25.02.2021 ОСОБА_1 ; кредитного договору від 25.02.2021; досудової вимоги від 01.11.2021 щодо виконання договірних зобов`язань ОСОБА_1 ; виписки з рахунку ОСОБА_1 з 25.02.2021 по 01.01.2022; меморіального ордеру на суму 649 600 грн.

Таким чином, суд погоджується, що сам по собі перелік поданих банком документів приватному нотаріусу, відповідає встановленим вимогам.

Водночас суд зауважує наступне.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Для вчинення виконавчого напису нотаріусу надано договір іпотеки, кредитний договір, виписку з рахунку боржника, в якій не зазначено суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, а лише надано розрахунок заборгованості, який не є первинним банківським документом, що підтверджує наявність заборгованості.

Крім того, банком надано копію письмової вимоги від 01.11.2021, направленої боржнику про виконання зобов`язань за кредитним договором від 25.02.2022 №іро19503.

На підтвердження отримання боржником досудової вимоги банк надав нотаріусу поштові квитанції Укрпошти штрих-код відправлення №167.

В судовому засіданні позивач просила суд врахувати, що хоча й поштові квитанції банк надав нотаріусу, проте такі абсолютно не підтверджують, що боржник отримала досудову вимогу.

Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання ОСОБА_1 відповідного повідомлення не містять.

Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги АТ «Кредитбанк». Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17.

Крім того, процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса складається з двох етапів: підготовчий, який включає повідомлення боржника і безпосередньо учинення виконавчого напису, який включає подання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, у тому числі і повідомлення боржника. Недотримання одного з етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Матеріалами справи не підтверджується отримання боржником ОСОБА_1 листа-вимоги від 01.11.2021 про повернення боргу. В системі відправлень Укрпошти штрих-код відправлення №167 не значиться.

Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є окремою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічна правова позиція зафіксована в постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц

Проаналізувавши зміст оскаржуваного виконавчого напису, кредитного договору та виписки з рахунку боржника, суд приходить до висновку, що ними не підтверджується безспірність заборгованості. Відсутні докази, що позивач (боржник) отримував від відповідача (кредитора) письмову вимогу про виконання зобов`язання, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги кредитора, або ж виконати їх.

За таких обставин оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов - задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 488,60 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 76 від 12.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 488, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.03.2023.

Суддя Ярема Х.С.