Справа № 404/1370/23
Номер провадження 6/404/26/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участю секретаря Проскурні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Улюшева Богдана Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Улюшев Б.В. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон стосовно боржника без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника юридичної особи боржника ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України () ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування подання вказав, що на виконанні у державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Улюшева Богдана Валерійовича знаходиться зведене виконавче провадження № 64289783 дата об`єднання виконавчих проваджень у зведене 26.01.2021, щодо стягнення коштів з ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України на користь фізичних, юридичних осіб та держави у загальному розмірі понад 3,3 млн. грн.

Також, на виконанні у вказаному відділі перебувають виконавчі провадження, які встановлюють зобов`язання боржника вчинити певні дії та які не входять до складу зведеного виконавчого провадження. Зокрема, це

виконавче провадження № 67721267 про зобов`язання Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України повернути до державного резерву матеріальні цінності, щодо яких встановлено незабезпечення збереження, а саме: 1476,200 тон пшениці 2 класу, 15 092,459 тон пшениці 3 класу, 1,900 тон пшениці 6 класу, згідно з наказом № 912/1911/21 виданим 01.11.2021 Господарським районним судом Кіровоградської області; виконавче провадження № 67717306 щодо застосування до державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2" Державного агентства резерву України заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення експлуатації автонавантажувача М-4014, реєстраційний номер Т 0368 КД; трансформаторних підстанцій ТП 249, ТП 349, ТП 376, ТП 169, згідно з виконавчим листом № 340/1618/21 виданим 29.09.2021 Кіровоградським окружним адміністративним судом; виконавче провадження № 65348978 щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" державного агентства резерву України () у вигляді зупинення роботи (експлуатації ) будівлі гуртожитка Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" державного агентства резерву України .розташованого по вул. Дарвіна,35/1, у м. Кропивницькому Кіровоградської області, шляхом заборони його використання (експлуатації) Державним підприємством "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" державного агентства резерву України та опечатування (опломбування) вхідних дверей до будівлі гуртожитка.

На підставі постанови начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області зведене виконавче провадження № 64289783 щодо стягнення коштів з ДП «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» та інші перелічені виконавчі провадження, у жовтні 2022 року, передано з Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області.

При проведенні виконавчих дій встановлено ряд фактів, які свідчать про ухилення боржника (його керівника) від виконання рішень суду.

Керівнику боржника та на адресу юридичної особи боржника 14.10.2022 року цінним листом з описом вкладення надіслано, повторно, постанову про відкриття виконавчого провадження зобов`язального характеру, копію виконавчого документа, вимогу боржнику забезпечити виконання наказу суду та виклик до відділу.

Згідно з відстеженням пересилання поштових відправлень відповідні документи отримано адресатом 17.10.2022 року.

За наслідками отримання перелічених документів виконавчого провадження жодної відповіді від боржника (його представника) до відділу примусового виконання рішень не надійшло.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Механізм виконання рішення суду зобов`язального характеру відбувається у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст. ст. 63, 75.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, -протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У свою чергу, боржником взагалі не повідомлено щодо застосованих заходів, спрямованих на здійснення чинного рішення суду; відсутні докази, які свідчать про наявність поважних причин невиконання рішення суду; проігноровано постанову про відкриття виконавчого провадження, вимогу забезпечити виконання наказу суду про повернення зерна, виклик до відділу.

Виконавцем 31.10.2022 року винесено постанову про накладення на боржника штрафу та щодо необхідності повторного виконання рішення суду, попереджено про притягнення боржника до кримінальної відповідальності у зв`язку з невиконанням рішення суду. За наслідками відповідної постанови жодної відповіді від боржника не надходило, фактично положення постанови, виконавчого документа та закону проігноровано боржником.

Викладене, ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" зумовило застосування до боржника подальших заходів примусового виконання рішення, зокрема винесення щодо боржника штрафу у подвійному розмірі 12.12.2022 року.

Отже, керуючись порядком застосування заходів примусового виконання рішень, у разі невиконання боржником рішення зобов`язального характеру, на підставі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно боржника накладено штрафи, що підтверджується постановами від 31.10.2022 року та 12.12.2022 року.

На думку державного виконавця в діях боржника та його представника вбачаються ознаки злочину, передбачені ст. 382 Кримінального кодексу України, що зумовило надіслання до Головного управління національної поліції відповідної заяви.

Також, у зв`язку з ігнорування викликів та вимоги виконавця, ненадання заповненої декларації про майновий стан, щодо керівника боржника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення згідно з ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, у межах зведеного виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника перебуває ряд виконавчих документів щодо стягнення заборгованості із заробітної плати у загальному розмірі понад 800 тис. грн. щодо стягнення заборгованості у зв`язку з невиплатою комунальних платежів на користь «Кіровоградської обласної енергопостачальної компанії» та «Дніпро-Кіровоград», у загальному розмірі понад 350 тис. грн., щодо стягнення заборгованості на виплату та доставку пенсії у загальному розмірі понад 40 тис. грн., та інше.

Вимоги виконавця, виклики до відділу, для надання пояснень з приводу причин невиконання рішень суду, у тому числі щодо невиплати заробітної плати, боржником проігноровані; заповнену декларацію про майновий стан боржника не надано (що вимагає ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».)

Зокрема, виклик до відділу від 13.10.2022 року та відповідну вимогу щодо обов`язку виконання рішень суду було надіслано за адресою боржника цінним листом з описом вкладення та отримано адресатом 17.10.2022 року. Проте, даний виклик та вимога також проігноровано боржником (а.с. 39-46).

При цьому, стягувачі за рішеннями про стягнення заробітної плати зазначають, що підприємство боржник продовжує здійснювати господарську діяльність. Факт здійснення господарської діяльності боржником також доводить наявність заборгованість зі сплати комунальних платежів, адже якби ДП «КХП №2» не працювало то нарахувань і заборгованості за використання електроенергії та водопостачання/водовідведення не було б.

Копія звіту боржника про фінансові результати, балансу, податкової декларації з податку на додану вартість, які надані Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області також доводять, що боржник продовжує здійснювати господарську діяльність та отримує прибуток (а.с. 52-61).

Листи банківських установ - АТ «Укрсиббанк» від 24.10.2022 року та АТ «Альфа Банк» від 26.10.2022 року доводять факт наявності на рахунках боржника у вказаних банках коштів (1 971,58 грн. та 74 585,32 грн.) (а.с. 50-51).

На підставі п. 10.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України юридичні особи - боржники можуть здійснювати видаткові операції з рахунків, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати в місяць на одного працівника такої юридичної особи, а також сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, не дивлячись на наявність арештів на рахунках боржника, останній, у зв`язку з веденням воєнного стану, може користуватись відповідними рахунками.

Однак, боржник (його керівник) не спрямував наявні на рахунках кошти на виплату заборгованості з виплати заробітної плати та погашення іншої заборгованості згідно з рішеннями судів, що свідчить про умисне невиконання рішення суду.

Відповідно до статі 124 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У Рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону випливає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і факт ухилення від їх виконання, а також наявність паспорту для виїзду за кордон.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенції), частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому згідно ч. З указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

На підставі відомостей Єдиного державного реєстру фізичних осіб, юридичних осіб та громадських формувань виконуючим обов`язки директора Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України покладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 62-63).

На підставі відповіді Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області, виконавцем було встановлено, що керівник боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , документований 19.12.2011 та 27.06.2017 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , орган видачі 3502 та 3514(а.с. 65).

Факт обмеження боржника у праві виїзду за межі України є одним (та чи не останнім заходом примусового виконання рішень не застосованим до боржника) із заходів примусового виконання рішення. Даний захід примусового виконання рішення здатний у легальний спосіб змусити боржника відчути несприятливі наслідки невиконання рішення суду та обмежити його можливість відбувати у іноземні держави на строк до повного виконання таких судових рішень; спрямовувати наявні кошти на рахунках боржника на виплату заборгованості згідно з рішеннями суду та виконання зобов`язань.

У разі відсутності негативних правових наслідків у зв`язку з невиконанням рішення суду, права стягувачів неправомірно порушуються, а правові заходи з метою їх поновлення відсутні.

Зважаючи на те, що боржник, якому відомо про наявність у нього зобов`язань перед стягувачами станом на час звернення державного виконавця із поданням та станом на час його розгляду відсутні належні докази погашення заборгованості, боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, не вчиняв та не вчиняє жодних дій з погашення заборгованості, суд дійшов до висновку, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього вищезазначеним рішенням.

Оскільки, право на звернення до суду гарантоване статтею 6 Конвенції, таке право передбачає практичне виконання остаточних судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Улюшева Богдана Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника юридичної особи боржника ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон керівника юридичної особи боржника ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України () ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на строк до виконання майнових зобов`язань з виплати заборгованості за зведеним виконавчим провадженням № 64289783 (дата об`єднання виконавчих проваджень у зведене 26.01.2021 року) на користь фізичних, юридичних осіб та держави у загальному розмірі понад 3,3 млн. грн. та інших зобов`язань, а саме:

зобов`язання Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України повернути до державного резерву матеріальні цінності, щодо яких встановлено незабезпечення збереження, а саме: 1476,200 тон пшениці 2 класу, 15 092,459 тон пшениці 3 класу, 1,900 тон пшениці 6 класу, згідно з наказом № 912/1911/21 виданим 01.11.2021 Господарським районним судом Кіровоградської області;

застосування до державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2" Державного агентства резерву України заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення експлуатації автонавантажувача М-4014, реєстраційний номер Т 0368 КД; трансформаторних підстанцій ТП 249, ТП 349, ТП 376, ТП 169, згідно з виконавчим листом № 340/1618/21 виданим 29.09.2021 Кіровоградським окружним адміністративним судом;

застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" державного агентства резерву України () у вигляді зупинення роботи (експлуатації ) будівлі гуртожитка Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" державного агентства резерву України розташованого по вул. Дарвіна,35/1, у м. Кропивницькому Кіровоградської області, шляхом заборони його використання (експлуатації) Державним підприємством "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" державного агентства резерву України та опечатування (опломбування) вхідних дверей до будівлі гуртожитка.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 01.03.2023 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко