Номер провадження: 22-ц/813/1342/23
Справа № 521/5592/21
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , а також приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Гуревського В.К., повний текст ухвали суду складений 07 травня 2021 року, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича, за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є., за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просила:

- визнати неправомірним рішення приватного виконавця Гамбаль О.Є. про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_3 та скасувати постанову про арешт майна від 09.11.2020 у виконавчому провадженні № 63548003 за виконавчим листом № 521/2062/20, виданим 08.10.2020 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі: 82017,85 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, стягнення с ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи, які складаються: із сплати судового збору у розмірі 2102,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.;

- визнати неправомірним рішення приватного виконавця Гамбаль О.Є. про накладення арешту на транспортні засоби: MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та скасувати постанову про арешт майна від 09.11.2020 у виконавчому провадженні № 63548003 за виконавчим листом № 521/2062/20, виданим 08.10.2020 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення с ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі: 82017,85 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи, які складаються: із сплати судового збору у розмірі 2102,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.;

- визнати неправомірним рішення приватного виконавця Гамбаль О.Є. про розшук майна боржника, яким оголошено у розшук транспортний засіб: MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та скасувати постанову про розшук майна від 09.11.2020 у виконавчому провадженні № 63548003 за виконавчим листом № 521/2062/20, виданим 08.10.2020 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі: 82017,85 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи, які складаються: із сплати судового збору у розмірі 2102,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

В обґрунтування своєї скарги зазначила, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.08.2020 року у цивільній справі № 521/2062/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову та моральну шкоду внаслідок ДТП.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. від 09.11.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63548003 за виконавчим листом № 521/2062/20, виданим 08.10.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі: 82017,85 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, стягнення с ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи, які складаються: зі сплати судового збору у розмірі 2102,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Також 09.11.2020 року приватним виконавцем винесені постанови: - про арешт майна боржника; - про арешт коштів боржника; - про арешт майна боржника, якою накладено арешт на транспортний засіб; - про розшук майна боржника, якою оголошено у розшук транспортного засобу.

ОСОБА_3 вважає, що постанови від 09.11.2020 року про арешт всього майна боржника, арешт транспортного засобу боржника та розшук транспортного засобу є неправомірними та порушують її права та свободи, оскільки приватний виконавець не повідомив належним чином скаржницю про відкриття виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала.

З постановою про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець ознайомив скаржницю 15.03.2021 року.

Також приватний виконавець не вручив та не направив ОСОБА_3 і інші постанови від 09.11.2020 р., з якими вона ознайомилася лише 15.03.2021 року.

Крім того, ОСОБА_3 вважає, що приватний виконавець не мав правових підстав для винесення постанови про накладення арешту на все майно без його ідентифікації, без зазначення конкретного майна, на яке він наклав арешт, що унеможливило визначення вартості майна, що підлягає примусовому стягненню, та визначення співмірності із розміром заборгованості.

Враховуючи, що одночасно з постановою про арешт всього майна, виконавцем постановлено про арешт транспортного засобу, ринкова вартість якого на теперішній час складає 445000 грн. та грошових коштів, загальна сума майна, на яке накладено арешт склала 2815000 грн., що явно не є співмірною із сумою звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, яка складає 111731,36 грн.

ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за якими здійснює догляд.

Автомобіль був придбаний в шлюбі з ОСОБА_8 і є спільною сумісною власністю подружжя та використовувався обома.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не працює, утримання сім`ї здійснюється за рахунок чоловіка, який є приватним підприємцем і до арешту автомобіля також використовував його у своїй діяльності. Неможливість користуватися автомобілем при здійсненні своєї діяльності призвело до зниження обсягу доходів, що, в свою чергу, призводить до зниження якості життя родини.

Виконавець жодного разу не викликав ОСОБА_3 , не зобов`язував надати автомобіль для огляду. Автомобіль не переховувався, зараз перебуває за місцем проживання, про що повідомлено виконавця. За таких обставин, оголошення транспортного засобу в розшук є неправомірним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2021 року скарга ОСОБА_3 задоволена.

Визнано неправомірним рішення приватного виконавця Гамбаль О.Є. про накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_3 та скасована постанова про арешт майна від 09.11.2020 у виконавчому провадженні № 63548003 за виконавчим листом № 521/2062/20, виданим 08.10.2020 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі: 82017,85 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, стягнення с ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи, які складаються: із сплати судового збору у розмірі 2102,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Визнано неправомірним рішення приватного виконавця Гамбаль О.Є. про накладення арешту на транспортний засіб MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та скасована постанова про арешт майна від 09.11.2020 у виконавчому провадженні № 63548003 за виконавчим листом № 521/2062/20, виданим 08.10.2020 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення с ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі: 82017,85 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи, які складаються: із сплати судового збору у розмірі 2102,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Визнано неправомірним рішення приватного виконавця Гамбаль О.Є. про розшук майна боржника, яким оголошено у розшук транспортний засіб: MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та скасована постанова про розшук майна від 09.11.2020 у виконавчому провадженні № 63548003 за виконавчим листом № 521/2062/20, виданим 08.10.2020 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі: 82017,85 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи, які складаються: із сплати судового збору у розмірі 2102,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що справа розглянута судом без належного повідомлення стягувача та виконавця про дату, час і місце судового засідання, також в матеріалах справи відсутні докази отримання стягувачем та виконавцем копії скарги боржника разом з додатками. Також апелянт вважає, що права боржника порушені не були та підстави для задоволення скарги були відсутні, оскільки документи виконавчого провадження були надіслані боржнику у відповідності до вимог закону.

Також не погоджуючись з ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти рішення, яким відмовити в задоволені скарги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить жодного обґрунтування на підтвердження прийнятого судом рішення, обставини справи досліджені судом не в повному обсязі та вони з`ясовувалися лише зі слів та доказів, наданих скаржником, без дослідження матеріалів виконавчого провадження та без участі приватного виконавця.

Відзиви на апеляційні скарги до суду не надходили.

Учасники справи про призначене судове засідання на 22 лютого 2023 року були сповіщеніу відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.25-30 т.2).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Від ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без участі скаржника та його представника (а.с.30-32).

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, ухвала суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що до початку примусового виконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитися чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі відсутності підтвердження факту отримання боржником копії цієї постанови державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії, що спрямовані на примусове виконання рішення. Тобто виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови. Крім того, суд дійшов висновку, що оголошення транспортного засобу в розшук є неправомірним, оскільки 15.03.2021 року ОСОБА_3 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження повідомила приватного виконавця, що автомобіль перебуває за місцем проживання боржника.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 521/2062/20 у якій за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 13.08.2020 року ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнової та моральної шкоди внаслідок ДТП.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. від 09.11.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63548003 за виконавчим листом № 521/2062/20, виданим 08.10.2020 р. Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі: 82017,85 грн матеріальної шкоди та 5000,0 грн моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із розглядом справи, які складаються: зі сплати судового збору у розмірі 2102,07 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,0 грн.

В цей же день, приватним виконавцем винесено постанови:

- про арешт майна боржника від 09.11.2020 року, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 111731,36 грн.;

- про арешт коштів боржника від 09.11.2020 року, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 111731,36 грн.;

- про арешт майна боржника від 09.11.2020 року, якою накладено арешт на транспортний засіб: MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 111731,36 грн.;

- про розшук майна боржника від 09.11.2020 року, якою оголошено у розшук MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належать боржнику.

09.11.2020 року приватним виконавцем направлено документи виконавчого провадження за адресою реєстрації боржника, що підтверджується конвертом та зворотним повідомленням про відправку поштового відправлення (а.с.127, 140 зворот-141).

03.03.2021 року ОСОБА_3 звернулася до приватного виконавця Гамбаль О.Є. з заявою про зняття арешту з рахунку відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» на який вона отримує соціальні виплати (а.с148 т.1).

Постановою приватного виконавця Гамбаль О.Є. від 04.03.2021 року знято арешт з рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_3 (а.с. 147 т.1).

15.03.2021 року ОСОБА_3 звернулася до приватного виконавця Гамбаль О.Є. з заявою про надання їй можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, та того ж дня ознайомилася з матеріалами, що підтверджується розпискою (а.с. 143, т.1).

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На виконання зазначеної норми, у ЦПК України міститься окремий розділ, присвячений питанням судового контролю.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Так, ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з положеннями ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі ст. 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Частиною першою ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із частиною другою ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Положенням частини першої ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту першого частини першої ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний (приватний) виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим повідомленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 4-9 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим повідомленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Установивши, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів та майна боржника винесені до того, як боржник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій приватного виконавця щодо винесення вказаних постанов.

За висновком суду першої інстанції, виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови.

Такі висновки фактично ґрунтуються на нормах ст. 25 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», яким державного виконавця було зобов`язано у постанові про відкриття виконавчого провадження вказувати про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Частиною першою ст. 27 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» передбачалось, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За змістом наведених норм перебіг строку для добровільного виконання починався з моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що, в свою чергу, покладало на виконавця обов`язок перед початком примусового виконання рішення пересвідчитись в отриманні боржником такої постанови.

Натомість у даній справі, правовідносини регулюються Законом України від 05 липня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», нормами якого державний (приватний) виконавець звільнений від такого обов`язку.

Так, ч. 5 ст. 26 Закону України від 05 липня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За таких обставин, є необґрунтованим висновок суду про обов`язок державного виконавця перед початком вчинення виконавчих дій пересвідчитись в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а за умов її неотримання - підстави для прийняття постанови про арешт коштів та майна боржника відсутні.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 травня 2022 року у справі № 264/3421/16 (провадження № 61-1434св21).

У справі, яка переглядається, приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів щодо повідомлення боржника про виконавче провадження, у тому числі 09 листопада 2020 року направлено документи виконавчого провадження за адресою реєстрації боржника (а.с.127, 140 зворот-141 т. 1).

Винесення постанови про арешт майна боржника не пов`язується з фактом отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. Само по собі порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження або постанови про арешт коштів боржника. За умов встановлення такого порушення, зокрема ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження, може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця.

З дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження виконавець повинен здійснити сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання судового рішення у справі та виданого на його виконання виконавчого документа на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За установлених у цій справі обставин, приватний виконавець не порушив вимог Закону України «Про виконавче провадження» та прав ОСОБА_3 як боржника у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про те, що судом розглянута справа без належного сповіщення та за відсутності стягувача, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, з підстав того, що матеріали справи містять квитанції про направлення приватному виконавцю та стягувачу копії ухвали суду від 21.04.2021 року та копії скарги з додатками, а також роздруківки перевірки статусу відстеження, відповідно до яких відправлення прийняте (а.с. 55-62 т. 1).

Доводи апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. про те, що скаржницею пропущений десятиденний строк на подання скарги на дії приватного виконавця, апеляційним судом не приймаються, оскільки звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_3 одночасно просила поновити їй строк для звернення до суду, та судом першої інстанції винесено ухвалу про поновлення ОСОБА_3 строк на оскарження та відкрито провадження у справі, однак апеляційна скарга не містить окремих заперечень на ухвалу суду від 21 квітня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. підлягає задоволенню частково, а ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2021 року постановлена з порушенням норм матеріального права та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою скаргу ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича, за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 02 березня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра