Справа №443/180/23
Провадження №2/443/198/23
РІШЕННЯ

іменем України

02 березня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади села Голешів в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права на спадкове майно у порядку спадкування за законом,-

встановив:

Представник позивачки, ОСОБА_1 , адвокат Чорненький Я.Б. звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області, яке належало останній на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія НОМЕР_4, який виданий Млиниською сільською радою Жидачівського району Львівської області 31.05.1997.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Голешів Жидачівського району Львівської області померла мати позивачки ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті остання заповіту не склала. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло належне їй право на середню земельну частку (пай) розміром 1,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом (ст.529 ЦК УРСР), оскільки інші спадкоємці відсутні, так, як її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто раніше за мати, відповідно до приписів ст.549 ЦК УРСР, вступила у володіння та управління спадковим майном, тобто вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, однак своїх спадкових прав на спадкове майно не оформила та не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами. Коли позивачка ОСОБА_1 у січні 2023 року звернулась до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Подвадцятника І.М. із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , нотаріус своєю постановою №06/02-14 від 24.01.2023, відмовив їй у видачі Свідоцтва через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. У зв`язку із чим позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 01.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 14.02.2023./а.с.17-18/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 14.02.2023 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 02.03.2023 /а.с.27-28/.

Розгляд справи по суті відбувся 02.03.2023 за відсутності сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Чорненький Я.Б. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові та просить їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади села Голешів в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву в якому просить розглянути справу за його відсутності та винести рішення за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно сертифікату від 31.05.1997 серія НОМЕР_4 про право приватної власності на землю (середню земельну частку) виданого на підставі рішення Млиниської сільської ради посвідчує, що ОСОБА_2 передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,90 га без визначення зазначених меж на місцевості на території Млиниської сільської ради для ведення селянського (фермерського)або колективного господарства. Земельна ділянка розташована на території Млиниської сільської ради народних депутатів. /а.с.10/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 25.04.1983 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний запис №12, а її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а. с.6/.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 01.11.1999 Млиниською сільською радою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб 01.11.1999 про що зроблений відповідний запис №6. Після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 »/а.с.7/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 11.06.2004 Жидачівським райвідділом РАЦС Львівської області 10.04.2003 у віці 41 рік померла ОСОБА_2 /а.с.8/.

Відповідно до довідки від 31.03.2021 №251 виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті та на день смерті ОСОБА_2 разом з нею по АДРЕСА_1 були зареєстровані і проживали: дочка - ОСОБА_1 ; зять - ОСОБА_5 ; онук - ОСОБА_7 ; онука - ОСОБА_8 . Заборони на відчуження та арешту на житловий будинок та середню земельну частку (пай) немає. /а.с.9/;

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64251024 від 07.04.2021 інформація щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня /а.с.11/.

Згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25.01.2023 внесено реєстраційний запис №3 від 19.04.2012 згідно якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.12/;

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 64251140 від 07.04.2021 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис №67466188 про реєстрацію спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 67466188, спадкодавець ОСОБА_2 /а.с.13/.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріальної округу №06/02-14 від 24.01.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки (паї), що знаходяться на території Млиниської сільської ради/а. с.14/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку).

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_2 , за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади села Голешів в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права на спадкове майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення зазначених меж на місцевості на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія НОМЕР_4, зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №178.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко