Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-ві/733/1/23
Єдиний унікальний №742/3216/22
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:головуючого- судді Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

представника позивача адвоката Берези О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 про відвід судді Карапиш Тетяні Володимирівни,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Союз Авто» та АТ «Страхова компанія «ІНГО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Карапиш Т.В.

13 лютого 2023 року ОСОБА_1 суду надіслав заяву про відвід судді Карапиш Т.В. від розгляду даної справи, оскільки, на його думку, є обставини, що викликають сумнів в неупередженості судді. Просив заяву про відвід судді задовольнити.

Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року заяву про відвід головуючому у справі судді Карапиш Т.В. визнано необгрунтованою та передано справу для вирішення питання про відвід у порядку ст.33 ч.1 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2023 року заяву про відвід судді Карапиш Т.В. від 13 лютого 2023 року передано судді Вовченку А.В. для розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Норми ч.3 ст.40 ЦПК України передбачають, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.ч.7,8 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Нормами ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Береза О.П. підтримав заявлений відвід та надав в судовому засіданні копію рішення Прилуцького районного суду №2-1165/2007 від 06.02.2008 року та копію звернення до СБУ №3/1-2956 від 10.04.2008 року щодо порушень вимог КК України суддею Прилуцького міськрайонного суду Ільченком О.І. при розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.296 КК України.

Суддя Карапиш Т.В., повідомлена про розгляд заяви про відвід належним чином, в судове засідання не з`явилась.

Суд, зваживши доводи заяви, заслухавши представника позивача, перевіривши обґрунтованість наведених у ній даних, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Так, відповідно до ст.ст. 3, 10 ЦПК України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної справи, а відтак у майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

У відповідності до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді.

Судом приймається до уваги, що право на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в Бангалорських принципах поведінки суддів, схвалених Резолюцією ООН 27.07.2006 р. № 2006/23.

Суд (судді), зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Дослідивши обставини, зазначені у заяві про відвід судді, суд приходить до висновку про її необгрунтованість, оскільки заявником не доведено обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а лише висловлено думку, що суддя може бути заінтересованою у результаті розгляду справи.

Твердження заявника ОСОБА_1 про те, що ставлення судді Карапиш Т.В. до нього є негативним документально нічим не підтверджене, а лише вказано в заяві про відвід, що у зв`язку з розглядом у лютому місяці 2008 року цивільної справи за позовом ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності на майно, суддя Карапиш Т.В. була допитана в якості свідка, оскільки стороною по даній справі була племінниця останньої - ОСОБА_5 , в зв`язку з чим суд критично віднісся до її показів, так як вона була зацікавленою особою. В березні-квітні 2008 року суддею Карапиш Т.В. була подана на ОСОБА_1 скарга до Управління Служби безпеки в Чернігівській області з приводу винесення ним вироку по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 . Також заявнику відомі факти розповсюдження суддею ОСОБА_6 недостовірної та принизливої інформації про нього. Але останнім не надано суду та не підтверджено жодними належними доказами вищевказаного та того, що суддя Карапиш Т.В. може бути упередженою при розгляді вищевказаної цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Союз Авто» та АТ «Страхова компанія «ІНГО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Підстави звернення із заявою про відвід судді є суб`єктивною оцінкою позивача та не можуть бути підставами для відводу, за відсутності доказів протилежного та не можуть оціночно визначатись стороною як сумніви в об`єктивності, неупередженості судді.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Карапиш Т.В.

Керуючись ст.36,39,40, 259-261 ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод , суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Карапиш Тетяни Володимирівни, головуючої по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Союз Авто» та АТ`Страхова компанія «ІНГО»,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Справу повернути до канцелярії суду для передачі головуючому судді для продовження судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. В. Вовченко