Справа № 569/2915/23
УХВАЛА

21 лютого 2023 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши заяву адвоката Твердого М.К. - представника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання особи вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2023 року адвокат Твердий Микола Кузьмович, який діє від імені заявника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання особи вчинити дії, а саме забезпечити позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Рівнеобленерго» про відшкодування шкоди, завданої їй та членам її сім`ї безпідставним припиненням електропостачання до належного їй житла шляхом зобов`язання ПрАТ «Рівнеобленерго» вчинити дію надати копії документів, що слугували підставою для припинення Рівненським районним відділенням ПрАТ із серпня 2022 року електропостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що розгляд заяви відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечений шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

По своїй суті, забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову встановлено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зявник у своїй заяві зазначає, що «Рівнеобленерго» із вересня 2022 року позбавляє ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , користування будинком АДРЕСА_1 як житлом, у зв`язку із чим вони змушені були орендувати та продовжують орендувати для себе житло у інших осіб. Надати документи на підставі яких електропостачання у будинку АДРЕСА_1 було припинене ПрАТ «Рівнеобленерго» безпідставно відмовляється. Тому вважає, що наявні підстави для витребування доказу, і для забезпечення майбутнього позову до ПрАТ «Рівнеобленерго» про відшкодування шкоди, завданої безпідставним відключенням електропостачання від будинку АДРЕСА_1 .

Проте, заявником до своєї заяви про забезпечення позову не було надано жодного доказу, на підтвердження вимог заяви.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має врахувати необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інструмент забезпечення позову насамперед призначений бути заходом проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є реальна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

З огляду на встановлені обставини, вимоги заявника не є підставою для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а зобов`язання ПрАТ «Рівнеобленерго» вчинити дію надати копії документів, можливо шляхом подання заяви про забезпечення доказів або їх витребування вже під час розгляду справи, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261, 353, 354 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката Твердого М.К. - представника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання особи вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду безпосереднього або через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Харечко С.П.