Справа № 712/9587/22
Провадження № 2/712/826/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Скринник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів, посилаючись на те, що 07 серпня 2015 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Черкаському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 1005.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розлучення залишилися проживати разом з відповідачем 1.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 січня 2018 року шлюб було розірвано.

На підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року з мене було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу).

19 серпня 2021 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 , який був зареєстрований у відділі ДРАЦС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 1516.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року були стягнуті аліменти на користь відповідача 2 на утримання дитини в розмірі в розмірі 3 000 грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову - 12.01.2022 і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 18 лютого 2022 року були стягнуті аліменти на користь відповідача 2 на її утримання в розмірі в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Суди при постановленні рішення не враховували деякі обставини.

Він працює неофіційно займається сільським господарством, має мінливий дохід від 4000 6000 грн. А в зимові місяці і того менше.

Рухомого майна в нього не має. Нерухоме сільська хата, яка потребує ремонту і в якій він проживає (спадок від батька).

На даний час війна доходи стали менші та ще більш нерегулярні. Влаштуватися на роботу можливості не має.

Відповідач 1 - працює та отримує постійний достатній дохід. Відповідач 2 працює вчителем і навіть знаходячись в декреті займається репетиторством і отримує дохід.

Крім того вона проживає з батьками, які працюють.

В нього на утриманні є матір пенсіонерка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не працює та отримує пенсію 2500 грн. Чоловік матері, тобто його батько помер.

А тому сплачувати аліменти у розмірі 1/4 на першу дитину, 3000 грн. аліментів на другу дитину, 1000 грн. аліментів на другу дружину, та допомагати матері він не має змоги.

Прожитковий мінімум на дитину до 6 років складає - 2201 грн.

Прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 років складає 2744 грн.

1/6 ч. від середньої заробітної плати складає 2700 грн.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років складає - 1100 грн. 50 коп.

Мінімальний розмір аліментів на дитину з 6 до 18 років складає 1372 грн.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Він згоден сплачувати на дітей рекомендований прожитковий мінімум на дітей:

на доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину.

на сина - 2200 грн. 00 коп, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на дружину 500 грн.,

Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину на 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 3000 грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в розмірі 2200 грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2022 року на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання дружини - з 1000 грн. 00 коп., на 500 грн. 00 коп.

Стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відзиву на позовну заяву надано не було.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Адвокат Юрко С.С., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

В судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2015 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Черкаському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 1005.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розлучення залишилася проживати разом з ОСОБА_2 ..

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

На підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року (справа № 695/3479/17) стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітної плати заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 06.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

19 серпня 2021 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 , який був зареєстрований у відділі ДРАЦС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 1516.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 березня 2022 року (справа № 695/76/22) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 000 грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову 12.01.2022 і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 18 лютого 2022 року (справа № 695/77/22) стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 12.01.2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язано їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Позивач посилається на те, що суди при постановленні рішення не враховували деякі обставини, а саме те, що він працює неофіційно займається сільським господарством, має мінливий дохід від 4000 6000 грн., а в зимові місяці і того менше. Рухомого майна в нього не має. Нерухоме сільська хата, яка потребує ремонту і в якій він проживає (спадок від батька).

На даний час війна доходи стали менші та ще більш нерегулярні. Влаштуватися на роботу можливості не має.

Відповідач ОСОБА_2 працює та отримує постійний достатній дохід.

Відповідач ОСОБА_3 працює вчителем і навіть знаходячись в декреті займається репетиторством і отримує дохід. Крім того вона проживає з батьками, які працюють.

В нього на утриманні є матір пенсіонерка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не працює та отримує пенсію 2500 грн. Чоловік матері, тобто його батько помер.

А тому сплачувати аліменти у розмірі 1/4 на першу дитину, 3000 грн. аліментів на другу дитину, 1000 грн. аліментів на другу дружину, та допомагати матері він не має змоги.

Суд вважає вказані обставини частково обґрунтованими, оскільки при визначенні розміру аліментів на користь ОСОБА_3 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було враховано матеріальне становище позивача ОСОБА_1 , його стан здоров`я, наявність у ОСОБА_1 інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини що мають істотне значення для визначення розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.02.2023 року № 321786214, ОСОБА_1 має на праві власності житловий будинок, п`ять земельних ділянок, також на праві оренди у користуванні ОСОБА_1 перебуває 3 земельні ділянки.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів ОСОБА_1 на праві власності належить трактор PVA1 2008 року випуску (дата державної реєстрації 08.08.2008 року).

Відомості про доходи позивача ОСОБА_1 у розмірі 4000-6000 грн. не підтверджені жодними доказами, а отже відсутні підстави вважати що дані доходи є достовірними та відповідають дійсності.

Суд не бере до уваги посилання позивача на той факт, що на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки як було з`ясовано в судовому засіданні мати позивача ОСОБА_6 зареєстрована та фактично проживає в м. Березань Київської області, разом із сестрою позивача.

Батько позивача, ОСОБА_7 помер тринадцять років тому ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На момент встановлення розміру аліментів, мати позивача вже перебувала на пенсії і даний факт був врахований судом при визначенні розміру аліментів.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на той факт, що відповідач ОСОБА_3 працює вчителем і знаходячись у декретній відпустці займається репетиторством і отримує дохід, крім того проживає з батьками, які працюють, оскільки відповідно до наказу директора Золотоніської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Золотоніської міської ради Черкаської області від 02.03.2022 року № 06-к, надано ОСОБА_3 , педагогу-організатору, відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 25 березня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 . До роботи приступити 04 грудня 2024 року.

Доказів того, що ОСОБА_3 займається репетиторством позивачем суду не надано, а тому суд не бере до уваги даний факт.

Посилання позивача на той факт, що ОСОБА_3 проживає разом з працюючими батьками не стосується даної справи.

Обставини воєнного стану та факт наявності у позивача дитини від іншого шлюбу були враховані у рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2022 року по справі № 695/76/22, при визначені розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину на 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину.

Задовольняючи позов частково, суд виходить також з того, що законодавцем для зміни розміру аліментів закладено дві різні підстави «зміни матеріального» або «зміни сімейного» стану платника або одержувача аліментів, а тому навіть за наявності лише однієї з вищезазначених підстав, розмір аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів може бути змінений, незалежно від існуючої заборгованості по ним у платника аліментів.

Згідно із п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривень, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Обов`язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків. У СК України ідея юридичної рівності учасників сімейних відносин знайшла яскраве втілення в різних аспектах. Зокрема у ньому послідовно провадиться принцип рівності прав й обов`язків матері й батька з утримання дитини.

Враховуючи те, що обов`язок утримання дітей покладається в рівній мірі на обох батьків, однак враховуючи реальну можливість позивача у їх сплаті, а також фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зміни розміру стягуваних аліментів підлягають до часткового задоволення, а саме: зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину на 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 23 - відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Стаття 191 СКУ передбачає стягнення аліментів з дня подання позову до суду. Разом з тим, дана норма закону не поширюється на випадки перегляду розміру аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України. Тому аліменти у зміненому розмірі повинні стягуватись з моменту набрання рішенням законної сили.

На думку суду сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. При цьому діти сторін будуть захищеними та будуть отримувати належне утримання від батька в однаковому обсязі, що гарантовано як нормами національного так і норами міжнародного законодавства.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 185, 192 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину на 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 02 березня 2023 року.