ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 641/3084/21
провадження № 22-з/818/4/23
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Тичкової О.Ю.,
суддів - Маміної О.В. Пилипчук Н.П.
за участю секретаря судового засідання -Тітченко О.В.
сторони справи:
особа, дії якої оскаржуються - Приватний виконавець Семендяєв Олександр Сергійович
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків заву Бардіна Іллі Сергійовича , який діє в інтересах приватного виконавця Семендяєва Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний виконавець Семендяєв Олександр Сергійович про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувану, зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженні № 5580467, -
У квітні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в якій просив скасувати постанову приватного виконавця Семендяєва О.С. про повернення виконавчого документа стягувачу та просив зобов`язати приватного виконавця відновити виконавче провадження № 55804676 і закрити його відповідно до вимог закону.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.
Постановою Харківського апеляційного суду від 27 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року залишено без задоволення.
Заява обґрунтована тим, що справи є дуже важливою для Виконавця, бо дії Боржника призвели до безпідставного оскарження законної постанови Виконавця та спричинили сильні душевні хвилювання у останнього. Сама справа реально стосувалась ділової репутації виконавця. Заявник зазначає, що поведінка Боржника під час розгляду справи призвела до затягування її розгляду.
Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з п.п. «б, в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Постановою Харківського апеляційного суду від 27 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2021 року залишено без задоволення.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України).
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з матеріалів справи приватним виконавцем було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат. В обґрунтування якої додано детальний опис робіт виконаний адвокатами та здійснених ними витрат необхідних для надання професійної правничої допомоги (т.1 а.с. 247),копію договору про надання професійної правничої доплмоги від 17.12.2020 (т.1 а.с.248 - 251), копію додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 17.12.2020 (т.1 а.с. 252), акт виконаних робіт за Договором про надання професійної правничої допомоги №б/н від 17.12.2020 (т.1 а.с. 253).
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.ч. 3, 5 ст. 270 ЦПК України).
Керуючись статтями 270, 382, 383 ЦПК України, суд
Заяву Бардіна Іллі Сергійовича , який діє в інтересах приватного виконавця Семендяєва Олександра Сергійовича -задовольнити частково.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткової постанови складено 21 лютого 2023 року.
Головуючий О.Ю. Тичкова
Судді О.В.Маміна