Справа № 643/1898/23
Провадження № 2-з/643/10/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Фінансова компанія Авансар, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, приватного виконавця виконавчого округу Харківської області,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Фінансова компанія Авансар, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 74776 виданий 31.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія Авансар, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, офіс 501/5 далі іменований - Стягувач, заборгованість за кредитним договором на загальну суму 66 960, 23 гривень.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.03.2023 року справу було передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова, оскільки спір підлягає розгляду за місцем виконання виконавчого напису, про застосування цієї підсудності просив суд сам позивач, який послався у позові на ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Також, одночасно із поданням позовної заяви, позивач звернувся із заявою про забезпечення позову в якій просив суд зупинити стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., що зареєстрований в реєстрі за № 74776 від 31.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія Авансар, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, офіс 501/5 далі іменований - Стягувач, заборгованість за кредитним договором на загальну суму 66 960, 23 гривень.

Вирішуючи питання про розгляд заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленим позовом до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до висновку, який викладений у Постанові Верховного суду від 14.06.2021 року у справі № 308/8567/20, де зазначено, що системне тлумачення частини першої статті 153, частини тринадцятої статті 158, частини першої статті 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, зокрема, що першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті.

Оскільки розгляд даної справи по суті підсудний іншому суду, то суд позбавлений можливості розглянути дану заяву про забезпечення позову по суті у строки передбачені цивільним процесуальним законодавством України.

Згідно частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України визначені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову. Зокрема, заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, структурним елементом права на справедливий суд є «суд, встановлений законом».

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та 29465/04)).

З огляду на зазначене, Московський районний суд м. Харкова не є судом, встановленим законом у вирішенні по суті заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 10 статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

Разом з цим, суд роз`яснює заявникові його право для подання заяви про забезпечення позову до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, 153, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову в якій він просить суд зупинити стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., що зареєстрований в реєстрі за № 74776 від 31.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія Авансар, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, офіс 501/5 далі іменований - Стягувач, заборгованість за кредитним договором на загальну суму 66 960, 23 гривень - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя - О.О. Олійник