Справа №345/4209/22
Провадження № 2/345/157/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 11.01.2021 передав відповідачу грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США за автомобіль марки «SKODA FABIA», 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що відповідач надав відповідну розписку. Цього ж дня ОСОБА_2 видав на ім`я позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довіреність на право розпоряджатися даним транспортним засобом, зокрема керувати, продати, обміняти, здавати в оренду, позичку. Однак 13.07.2022 працівниками поліції даний автомобіль, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були вилучені, так як постановою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області на даний автомобіль був накладений арешт та постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 07.02.2022 транспортний засіб був оголошений в розшук.

Позивач вказує, що 20.07.2022 повідомив ОСОБА_2 про даний факт та висунув йому претензії, однак відповідач запевнив, що з автомобілем все нормально та що в разі звернення до суду арешт буде знято. 25.07.2022 позивач звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із клопотанням про скасування арешту на належний йому автомобіль, однак ухвалою від 16.09.2022 у справі № 345/1239/22 суд відмовив у задоволенні клопотання.

Позивач вказує, що договір купівлі-продажу автомобіля із відповідачем він не укладав, автомобіль вибув із володіння ОСОБА_2 всупереч його волі, а тому отримані ОСОБА_2 гроші є безпідставно набутим майном. Видача розписки та довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що ним понесені судові витрати в даній справі у вигляді судового збору в розмірі 1828,43 гривні, а також він очікує, що може понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 гривень.

Тому, керуючись положеннями ст. 1212 ЦК України, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 5000,00 доларів США, а також судові витрати. Ухвалою суду від 20.12.2022 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 13.02.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

14.02.2023 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, в якому він зазначив, що вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають засадам розумності і справедливості. Відповідач вказує, що отримані ним кошти не є безпідставно набутим майном, оскільки вони набуті на підставі домовленості, яка існувала між ним та позивачем, та була оформлена розпискою та довіреністю. При цьому відповідач виконав свою частину домовленості та передав автомобіль ОСОБА_1 в користування. Також відповідач вказує, що в даних правовідносинах не повинен був укладатися договір купівлі-продажу, так як спірний автомобіль передавався позивачу не з метою набуття ним права власності, а з метою користування ним. При цьому довіреність видана строком на один рік, що також свідчить про те, що автомобіль був наданий позивачу саме в користування. Тому позивач вказує, що грошові кошти, які він набув у зв`язку з передачею автомобіля, він набув у законний спосіб та немає підстав вважати, що він збагатився за рахунок позивача. вважає необґрунтований заявлений позивачем розмір витрат, понесених у зв`язку із оплатою професійної правничої допомоги, оскільки з позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається, в чому саме полягає надана позивачу правнича допомога, яким чином визначено вид наданих послуг та їх обсяг. Тому просить відмовити в задоволенні позову повному обсязі.

Представник позивача адвокат Яцків М.В. 20.02.2023 надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що наведені відповідачем у відзиві факти та висновки є перекрученими та надуманими, недостовірними та не підтверджені належними та допустимими доказами. Вказує, що твердження ОСОБА_2 про те, що 5000,00 доларів він отримав від ОСОБА_1 за передачу йому автомобіля в користування спростовані змістом розписки, в якій зазначено, що: «вказана сума грошей є повною вартістю автомобіля». Більш того, довіреність не є документом на право користування автомобілем, а свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносини, які є представницькими. Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не укладали, а отримана відповідачем сума коштів є повною вартістю автомобіля, то отримані ОСОБА_2 кошти є безпідставно набутим майном. Тому у разі, якщо договір між сторонами не був укладений, тобто правова підстава передачі коштів у момент їх передачі відсутня, до відносин застосовується стаття 1212 ЦК України, що відповідає висновкам, викладеними в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 20.03.2019 у справі 607/5422/16-ц. Також представник позивача вказує, що 10.01.2023 строк дії довіреності закінчився, однак позивач ОСОБА_1 не зареєстрував за собою право власності на транспортні засоби, на підтвердження чого надав відповідь ТСЦ МВС № 2642. Крім того, вважає передчасними заперечення відповідача щодо розміру понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, оскільки в позовній заяві вказаний лише їх орієнтовний, а не фактичний розмір. Тому просить суд задоволити позов у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Яцків М.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позов підтримав у повному обсязі та просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить автомобіль марки «SKODA FABIA», 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 10.12.2021 (а.с. 8-9).

На підставі довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 118 від 11.01.2022, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо експлуатації, а також розпоряджатися належним йому транспортним засобом марки «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_2 , vin- НОМЕР_1 , зокрема: керувати, продати, обміняти, здавати в оренду, позичку (а.с. 7).

Також 20.07.2022 ОСОБА_2 написав ОСОБА_1 розписку про те, що 11.01.2022 отримав від нього 5000,00 доларів США за автомобіль «SKODA FABIA», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказана сума грошей є повною вартістю даного автомобіля, яким особи, зазначені в довіреності можуть розпоряджатися на власний розсуд (а.с. 50).

З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вбачається, що 13.07.2022 інспектор СРПП відділення поліції № 2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Фединяк О.П. здійснив тимчасове затримання транспортного засобу, яким користувався позивач (а.с. 10).

Затримання даного транспортного засобу відбулося на підставі постанови про оголошення транспортного засобу у розшук від 07.02.2022, винесеної старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області Король К.В. (а.с. 11-12), а також ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2021, якою накладено арешт на автомобіль марки SKODA FABIA, номерний знак НОМЕР_4 ,vin- НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

25.07.2022 представник позивача адвокат Яцків М.В. звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з належного ОСОБА_1 транспортного засобу (а.с. 14-15), однак ухвалою суду від 16.09.2022 в рамках кримінальної справи №345/1239/22 в задоволенні клопотання було відмовлено, оскільки метою накладення арешту на транспортний засіб було забезпечення конфіскації як виду покарання в даному кримінальному провадженні, а також проведення досудового розслідування щодо правомірності відчуження ОСОБА_5 автомобіля (а.с. 16-20).

Ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правове регулювання відносин, пов`язаних із купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положенням Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1998 року № 1388.

Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачене відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Крім того, даним Порядком визначений вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Серед даних документів відсутній такий документ як довіреність.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому однак сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України щодо повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз статті 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Згідно із правовими висновками, викладеними у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 20.03.2019 у справі 607/5422/16-ц, у тому разі, якщо договір між сторонами не був укладений, тобто правова підстава передачі коштів у момент їх передачі відсутня, до правовідносин застосовується стаття 1212 ЦК України.

Відповідач зазначає, що отримані від ОСОБА_1 кошти не є безпідставно набутим майном, оскільки вони набуті на підставі домовленості, яка існувала між ним та позивачем щодо передачі позивачу в користування належного йому автомобіля, та була оформлена розпискою та довіреністю.

Разом з тим, таке твердження ОСОБА_2 спростовується змістом розписки, наданої ним власноручно. З неї зокрема вбачається, що він отримав від позивача кошти в розмірі 5000,00 доларів США. Вказана сума грошей є повною вартістю автомобіля, яким особи, зазначені в довіреності можуть розпоряджатися на власний розсуд, а саме керувати, продати, обміняти, здати в оренду, позичку.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 набув вказані вище кошти без належної правової підстави, а тому відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, з нього слід стягнути на користь позивача 5000,00 доларів США.

Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1828,43 гривні сплаченого судового збору (а.с. 4).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_2 5000,00 доларів США, а також 1828,43 гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий