ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 628/3860/21 Номер провадження 22-ц/814/1093/23Головуючий у 1-й інстанції Демченко І.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача : Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Лобова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Куп`янської міської ради Харківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні дітей,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Куп`янської міської ради Харківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі у вихованні дітей.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання відповідача до ухвалення рішення у справі забезпечити побачення та спілкування з дітьми без присутності матері перший місяць кожної першої суботи та кожної третьої неділі місяця, в подальшому кожної першої, третьої суботи, кожної другої, четвертої неділі кожного місяця.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилалася на те, що на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист його прав, оскільки існує ймовірність втрати тісного емоційного зв`язку між ним та дітьми.

Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2021 рокувідмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову.

Ухвалу оскаржив позивач. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та постановити нову ухвали про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача забезпечити побачення та спілкування батька з дітьми.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, на помилковість висновку суду першої інстанції про тотожність вимог заяви про забезпечення позову позовним вимогам, оскільки вимоги вказані у заяві про забезпечення позову є значно вужчими ніж позовні вимоги, а вказаний у заяві графік є мінімальним контактом.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, визначених ст. 375 ЦПК України.

Відмовляючи задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано достатніх та належних доказів того, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми або ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Крім того, судом прийнято до уваги, що визначений позивачем спосіб забезпечення позову фактично є тотожним заявленим позовним вимогам.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки заявник просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання відповідача забезпечити зустріч батька з дітьми, при цьому, як вбачається з доводів позовної заяви, вказані вимоги є тотожними позовним вимогам.

Для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами, яким заявник не надав ані до суду першої, ані апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо відмінності вимог заяви про забезпечення позову та позовних вимог, оскільки підставою звернення позивача до суду стало саме необхідність усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. З наведеного слідує, що забезпечення позову шляхом встановлення запропонованого позивачем графіку побачень та спілкування з дітьми, фактично вирішить спір по суті.

Відповідно до частини десятої статті 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У постанові від 22.09.2021 у справі №752/24015/20 Верховним Судом висловлено правовий висновок, що тотожність позовних вимог заходам забезпечення позову має наслідком відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання забезпечення позову.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

О.А. Лобов