Провадження №2/522/2069/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

секретаря судового засідання Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2022 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 22 квітня 2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Проте відповідач зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 01 листопада 2022 року має заборгованість за кредитом 33434,71 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2022 року, відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 07 лютого 2023 року.

У судове засідання 07 лютого 2023 року представник позивача не з`явилася. Про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщений належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, та винесення заочного рішення.

У судове засідання 07 лютого 2023 року відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про визнання позовних вимог, та слухання справи за її відсутності.

У позовній заяві представник АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до АТ "КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 22 квітня 2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, що не спростовано стороною відповідача.

Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно статей 526, 527, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Позивач зазначає, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 01 листопада 2021 року має заборгованість за кредитом 33434, 71 грн.

Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Обґрунтовуючи даний розмір заборгованості банк посилався на те, що відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ №22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 5 жовтня 2011 керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг , для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Згідно інформації у вказаній анкеті-заяві відповідач висловила свою згоду з тим, що ця заява разом із «Пам`яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, при цьому він ознайомлений та згоден із «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг», який долучений позивачем до матеріалів позовної заяви, визначено, що «Заява» разом з «Пам`яткою Клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами надання послуг (виконання робіт)» і «Тарифами» становить укладений Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до виписки з договору №б/н за період 13.10.2009 03.11.2022 заборгованість на кінець періоду складає 33 434, 71 грн.

Враховуючи, що за умовами заяви позичальника, останній разом із «Пам`яткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами надання послуг (виконання робіт)» та «Тарифами» складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, проте долучений позивачем до матеріалів позовної заяви витяг з «Умови та Правила надання банківських послуг», не містить підпису позичальника, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими «Тарифами» (кредитка "Універсальна), «Умовами та Правилами надання банківських послуг» (зокрема щодо розміру відсоткової ставки за кредитним договором), які додані до позову та що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже, додані позивачем, Тарифи, витяг із Умови та Правила надання банківських послуг у зв`язку з відсутністю на них підпису відповідача, суд вважає такими, які не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17).

Так, В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. зазначено, що сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки "Універсальна"; 84,0 % - для картки "Універсальна Голд".

Таким чином, за наданим позивачем Витягом із умов та правилами надання банківських послуг між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру нарахованих процентів, адже Умови та Правила у редакції станом на 01.03.2019 року не підписані Відповідачем.

Отже, позовні вимоги про стягнення відсотків не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі процентів за користування кредитними коштами, АТ КБ "ПриватБанк" окрім анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту, надав довідку про видачу кредитної картки, виписку про рух коштів по рахунку позичальника ОСОБА_1 , де зазначено кредитний ліміт, номер кредитної картки та процентна ставка, за якою здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами, та підтверджується часткове повернення позичальником кредитних коштів. Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують використання позичальником кредитної картки "Універсальна" та погодження нею умов кредитування, з визначеним у паспорті споживчого кредиту розміром відсотків.

У той же час, позивачем, АТ КБ "Приватбанк" не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником «Пам`ятки Клієнта», «Умов та Правил надання банківських послуг» (саме в тій редакції, витяг з якої долучено до позову), Правил надання послуг (виконання робіт) і «Тарифів», щоб в сукупності із «Заявою», свідчило про укладений у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг з цими умовами з підписом відповідача.

За вимог ч. 1 та 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи із правового аналізу вказаних норм «Умови та Правила надання банківських послуг», долучені до анкети-заяви відповідача, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника.

Отже, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору.

Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, останній разом із «Пам`яткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами надання послуг (виконання робіт)» та «Тарифами» складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, проте долучений позивачем до матеріалів позовної заяви витяг з «Умови та Правила надання банківських послуг», не містить підпису позичальника, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими «Тарифами» (кредитка "Універсальна), «Умовами та Правилами надання банківських послуг» (зокрема щодо розміру відсоткової ставки за кредитним договором), які додані до позову та що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже, додані позивачем, Тарифи, витяг із Умови та Правила надання банківських послуг у зв`язку з відсутністю на них підпису відповідача, суд вважає такими, які не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа N 342/180/17).

Так, В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. зазначено, що сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки "Універсальна"; 84,0 % - для картки "Універсальна Голд".

Таким чином, за наданим позивачем Витягом із умов та правилами надання банківських послуг між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру нарахованих процентів, адже Умови та Правила у редакції станом на 01.03.2019 року не підписані Відповідачем.

Отже, позовні вимоги про стягнення відсотків не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів.

Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав.

Банком наданий розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 29459,18 грн.

На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст. 1050 ЦК України, а тому підлягають задоволенню в цій частині.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 03 листопада 2022 року на зазначену суму.

Враховуючи те, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню, стягненню підлягає судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а отже в сумі 2183,28 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3, 16, 509, 526, 530, 610-612, 617, 625-626, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 44, 64, 81, 128, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, рах. № НОМЕР_2 МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22 квітня 2011 року у розмірі 29459 (двадцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, рах. № НОМЕР_2 МФО № 305299) судовий збір у розмірі 2183 (дві тисячі вісімдесят три) гривні 28 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя: Ю.Б. Свячена

07.02.2023