КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3452/2023 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Суханової Є.М.,

при секретарі: Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сліпкова Віталія Сергійовича - представника ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

30 серпня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Клопотання обґрунтовував тим, що факт укладення правочину (письмового договору позики, оформленого розпискою про отримання коштів від 01.03.2016 року), внаслідок якого у відповідача нібито виникла заборгованість перед позивачем, проти чого категорично заперечує відповідач, оскільки не писав вказану розписку та відповідно не отримував коштів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року клопотання задоволено.

Призначено у справі комплексну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлено наступні запитання:

1. Чи виконаний підпис в Договорі позики від «01» березня 2016р., укладеного між громадянином України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_1 , який знаходиться в колонці «Позичальник. Громадянин України ОСОБА_1 » ліворуч від друкованого тексту « ОСОБА_1 » ОСОБА_1 чи іншою особою?

2. Чи виконані рукописні тексти (рукописні записи) у документі «Розписка до договору позики від 1 березня 2016 року, ОСОБА_1 чи іншою особою?

Для проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи надано Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057,

м. Київ, вул. Смоленська, 6) матеріали цивільної справи № 757/54323/21-ц.

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 , попереджено експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, провадження у справі зупинено на час проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів.

В апеляційній скарзі адвоката Сліпкова В.С. - представника ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про часткове скасування ухвали та постановлення нової ухвали, якою призначити у справі комплексну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5.

Також просить на вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити наступні питання:

Чи виконаний підпис в Договорі позики від «01» березня 2016р., укладеного між громадянином України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_1 , який знаходиться в колонці «Позичальник. Громадянин України ОСОБА_1 » ліворуч від друкованого тексту « ОСОБА_1 » ОСОБА_1 чи іншою особою?

Чи виконані, рукописні тексти (рукописні записи) у документі «Розписка до договору позики від 1 березня 2016року, ОСОБА_1 чи іншою особою?

Чи відповідає вчинений підпис на розписці даті 01.03.2016 чи був викопаний підпис пізніше?

Скаргу обґрунтовано тим, що ознайомившись зі змістом ухвали суду, встановлено, що клопотання представника відповідача - адвоката Сліпкова В.С. про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено.

Проте, в абзаці другому резолютивної частини ухвали суду зазначено, що проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи, доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057,

м. Київ, вул. Смоленська. 6).

Задовольняючи клопотання про проведення експертизи, судом визначено експертну установу, яка не відповідає визначеній у клопотанні установі, однак мотивувальна частина ухвали суду не містить обґрунтування, що стосується визначення судом іншої експертної установи.

На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставити наступні запитання:

1. Чи виконаний підпис в Договорі позики від «01» березня 2016р., укладеного між громадянином України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_1 , який знаходиться в колонці «Позичальник. Громадянин України ОСОБА_1 » ліворуч від друкованого тексту « ОСОБА_1 » ОСОБА_1 чи іншою особою?

2. Чи виконані рукописні тексти (рукописні записи) у документі «Розписка до договору позики від 1 березня 2016 року, ОСОБА_1 чи іншою особою?

Крім того, в супереч вимог ч. 5 ст. 103 ЦПК України, судом визначенні не всі питання, які пропонувалися стороною відповідача.

Стосовно визначення експертної установи.

Зазначає, що визначення судом іншої експертної установи, а саме, Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, призведе до порушення розумних строків розгляду цивільної справи.

Відповідно до відповіді Директора КНДІСЕ №8228/11086-13-22/11.2 від 01.11.2022 експерти відділу почеркознавчої експертизи завантажені понаднормово, у тому числі виконанням значної кількості експертиз в резонансних кримінальних провадженнях. Крім того, проінформовано адвоката Сліпкова B.C. про те, що строк виконання експертиз, які надійдуть на виконання до Інституту, буде перевищувати 90 календарних днів.

Таким чином, доручення проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз МЮ України буде наслідком порушенням розумних строків розгляду справи 757/54323/21-ц, тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи ухвала суду про призначення експертизи підлягає скасуванню в частині визначення експертної установи та визначених питань.

Стосовно запропонованих суду питань для проведення експерти.

Під час судового засідання, представником відповідача візуально оглянуто оригінал розписки, яка наявна у позивача по справі, однак остання викликала обґрунтовані сумніви у даті складання та підписання вказаної розписки. У зв`язку із вказаним вище, представником відповідача усно доповнено клопотання про призначення експертизи додатковим питанням, а саме:

- Чи відповідає вчинений підпис на розписці даті 01.03.2016 чи був виконаний підпис пізніше?

Судом всупереч вимог ч.5 ст.103 ЦПК України визначенні не всі питання, які ставилися на розгляд стороною відповідача.

Більше того, в оскаржуваній ухвалі судом не мотивовано відхилення питання, яке пропонувалося поставити на вирішення експертизи.

Таким чином, судом звужено предмет експертного дослідження, що може привести до неповного з`ясування обставин справи і ухвалення необґрунтованого рішення по справі за результатами її розгляду.

Викладені обставини вказують на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому ухвала є такою, що підлягає скасуванню частково.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представник ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Зазначає, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року, оскільки вважає судове рішення першої інстанції законним та обґрунтованим. Ухвалюючи судове рішення про призначення комплексної судової почеркознавчої експертизи судом в повній мірі дотримані норми процесуального права, з`ясовані заявлені сторонами в заявах по суті вимоги та заперечення, а також визначено предмет доказування. Виходячи з цього, Печерський районний суд м. Києва правильно сформулював питання, які поставив на вирішення судовим експертам, оскільки відповіді на них допоможуть встановити обставини для правильного вирішення спору. Визначена судом першої інстанції експертна установа є суб`єктом судово-експертної діяльності і підстав для її зміни немає.

Оскільки сторони справи самостійно не обрали експертну установу, її визначив Печерський районний суд м. Києва.

Вказує, що, відповідач не надає інформацію стосовно завантаженості експертів КНДЕКЦ, що виконують почеркознавчі експертизи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в тому, що проведення почеркознавчої експертизи в КНДІСЕ призведе до порушення розумних строків, на відміну від проведення такого дослідження в КНДЕКЦ, є лише припущенням відповідача, що не може бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції в частині визначення експертної установи.

Крім цього, відповідач стверджує, що судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою звужено предмет експертного дослідження, оскільки на вирішення експертам не було поставлене запропоноване ним питання «Чи відповідає вчинений підпис на розписці даті 01.03.2016 чи був виконаний підпис пізніше?».

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Наведена процесуальна норма не зобов`язує суд ставити на вирішення експерту всі запропоновані учасниками справи питання, а при відхиленні або зміни запропонованих учасниками справи питань мотивувати своє рішення в ухвалі.

Таким чином, відсутність серед поставлених питань експерту запропонованого відповідачем усно додаткового питання не є порушенням вимог ч.5 ст.103 ЦПК України, як помилково зазначено в апеляційній скарзі.

Підпунктом 1.1. пункту 1 розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5 (надалі - Рекомендації), зазначено, що основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису.

Натомість відповідач наполягає, що на вирішення почеркознавчої експертизи має бути поставлено додаткове питання «Чи відповідає вчинений підпис на розписці даті 01.03.2016 чи був виконаний підпис пізніше?», тобто питання давності виконання записів документа.

Експертиза давності документа є одним з видів технічної експертизи документів, але здійснюється фізико-хімічними методами, внаслідок чого, її виділяють в окремий вид досліджень через особливості в процесі проведення досліджень.

Подібні дослідження можуть проводитися у двох напрямках. У першому випадку аналізується давність всього документа в цілому. Фахівець може встановити, що представлений на експертизу екземпляр виконаний в певний період часу. В інших випадках визначається відносна давність окремих частин одного і того ж документа. До такого дослідження вдаються, якщо є підозра, що документ був підписаний пізніше (або раніше) написання основного тексту або якщо в документ були додані фрагменти після його візування.

Вказує, що в пп.3.2.4. п.3.2. розділу І Рекомендацій зазначено, що основними завданнями технічної експертизи реквізитів документів є визначення відносної давності виконання документа або його фрагментів, а також послідовності нанесення штрихів, що перетинаються.

Таким чином, на вирішення почеркознавчої експертизи не може бути поставлено питання стосовно давності виконання записів, оскільки таке питання вирішується під час виконання іншого виду дослідження іншими засобами та способами.

При цьому, Печерський районний суд м. Києва врахував, що відповідачем в заявах по суті не висловлювались заперечення з тієї підстави, що підпис відповідача на розписці вчинено не 01.03.2016 року, а пізніше. Отже, вказана обставина не входить до предмету доказування.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що він взагалі не підписував договір позики та не писав розписку. Саме тому судом першої інстанції були поставлені відповідні питання для встановлення цієї обставини.

Зазначені мотиви відхилення запропонованого додаткового питання були роз`яснені судом відповідачу в підготовчому судовому засіданні, а тому відсутні порушення процесуального закону.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що кожна сторона вільна у наданні доказів, а суд зобов`язаний сприяти у використанні сторонами наданих їм прав, враховуючи предмет спору, тому вірно визнав клопотання обґрунтованим в частині призначення судової почеркознавчої експертизи, та таким, що підлягало до задоволення.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що у жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення грошових коштів.

Встановлено, що 30 серпня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Вважає, що факт укладення правочину (письмового договору позики, оформленого розпискою про отримання коштів від 01.03.2016 року), внаслідок якого у відповідача нібито виникла заборгованість перед позивачем, проти чого категорично заперечує відповідач, оскільки не писав вказану розписку та відповідно не отримував коштів.

Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

За п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд серед іншого вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також відповідно до вимог ст.79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

За змістом ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з ч.1 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Виходячи з наведеного, посилання апелянта на те, що судом було визначено іншу, ніж заявлену, експертну установу не заслуговують на увагу, оскільки згідно положень ст.103 ЦПК України, це право суду з урахуванням обставин справи визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Також не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо того, що судом, в супереч вимог ч.5 ст.103 ЦПК України, визначені не всі питання, які ставилися на розгляд відповідачем, оскільки, як убачається з клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, таке питання до суду першої інстанції не заявлялись.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги адвоката Сліпкова В.С. - представника ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Сліпкова Віталія Сергійовича - представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: