Справа №461/941/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Галицький відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса: 79005, м. Львів, вул. Грушевського, 16) про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить: встановити факт народження дитини чоловічої статі: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Донецька область, м. Донецьк у батьків: мати ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянство Україна, батько ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянство Україна.

В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у медичному закладі «Донецький республіканський центр охорони материнства та дитинства», що розташований у м. Донецьку Донецької області, Україна ОСОБА_3 народила дитину чоловічої статі на ім`я ОСОБА_5 . Згідно з медичного свідоцтва про народження № 1533 від 26.12.2022, яке видано вказаним вище закладом, дитина народилася доношеною на 38 тижні вагітності, вагітність третя, пологи третя, вага дитини 3330 г. Батьком дитини є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 15.11.2019, орган, що видав 1438, який є громадянином України та проживає на тимчасово окупованій території, а саме: у м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Враховуючи, що медичне свідоцтво про народження № 1533 від 26.12.2022, з якого вбачається факт народження дитини за формою не відповідає законодавству України, оскільки видане на тимчасово окупованій території України, батьки/родичі не мають можливості зареєструвати народження дитини у позасудовому порядку.

Вказує, що Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відмовив їй у проведенні державної реєстрації народження дитини: ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним листом № 06/3224.02.30 від 17.02.2023.

Батьки дитини проживають у м. Донецьк, на тимчасово окупованій території України, де зараз ведуться активні бойові дії. З початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну окупаційна адміністрація обмежила виїзд цивільного населення з м. Донецьк на підконтрольну Україні територію. Поштовий зв`язок тимчасово окупованих територій з іншими містами та областями України відсутній, а доступ до Інтернету нестабільний. Зазначені обставини не дають змоги батькам самостійно подати до суду заяву про встановлення факту народження дитини та особисто брати участь у судових засіданнях.

Позивач зазначає, що батько дитини ОСОБА_4 : є її сином. Відтак, дитина, факт народження якої необхідно встановити, є її онуком, а вона - його бабою, що в силу ч. 1 ст. 317 ЦПК України, дає їй право на подання заяви про встановлення факту народження дитини.

З урахуванням наведеного, заявник просить суд заяву задоволити.

Ухвалою суду від 20 лютого 2022 року у справі відкрито провадження за правилами окремого провадження та призначено до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням приписів ст. 317 ЦПК України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності усіх учасників.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у медичному закладі «Донецький республіканський центр охорони материнства та дитинства», що розташований у м. Донецьку Донецької області, Україна ОСОБА_3 народила дитину чоловічої статі на ім`я ОСОБА_5 . Згідно з медичного свідоцтва про народження № 1533 від 26.12.2022, яке видано вказаним вище закладом, дитина народилася доношеною на 38 тижні вагітності, вагітність третя, пологи третя, вага дитини 3330 г. Батьком дитини є ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 15.11.2019, орган, що видав 1438, який є громадянином України та проживає на тимчасово окупованій території, а саме: у м. Донецьк, Донецької області, Україна. Батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 .

Факт народження дитини підтверджуються наявним в матеріалах справи медичним свідоцтвом про народження № 1533 виданим у медичним закладом «Донецький республіканський центр охорони материнства та дитинства», що розташований у м. Донецьку Донецької області

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022, що набув чинності 07.05.2022 - Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Так, відповідно до п.б) п.2, ст.1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставою державної реєстрації народження є б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024;

Так як наявні у заявника документи з яких вбачається факт народження дитини за формою не відповідають законодавству України тому що видані на тимчасово окупованій території, зареєструвати народження дітей у позасудовому порядку у заявника не має можливості.

При ухвалені рішення, суд враховує , що окупація територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, вважаю за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документу про реєстрацію народження , виданого закладом, що знаходяться на окупованій території, як доказу, оскільки можливості збору доказів факту народження на окупованій території є істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав заявника та дитини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відмовив ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації народження дитини: ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним долученим до матеріалів справи листом № 06/3224.02.30 від 17.02.2023.

Відповідно до Листа-роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (лист від 22.04.2021 № 985/0/208-21) письмова відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Частиною 2 ст.317 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч.1, ч.2 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» 1. Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєння їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав в свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях, визначаються тимчасово окупованою територією.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився у місті Донецьк Донецької області, що визначається як тимчасово окупована територія України.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав в свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про забезпечення прав в свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)».

Встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має для заявника юридичне значення, зокрема необхідність та можливість подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України.

Враховуючи вищенаведене зокрема встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, знайшла своє обґрунтоване доведення в ході судового розгляду у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а тому необхідно допустити негайне виконання рішення у зазначеній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 23, 58-59, 76-78, 81, 89, 213, 264, 294, 316, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Галицький відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса: 79005, м. Львів, вул. Грушевського, 16) про встановлення факту народження дитини, - задоволити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Донецьк, Донецька обл., Україна дитини чоловічої статі на ім`я ОСОБА_2 у батьків: мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянство Україна, батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянство Україна.

Копію рішення негайно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів,з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2023 року.

Суддя: Романюк В.Ф.