Справа № 347/1306/22
Провадження № 2/347/56/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

16 лютого 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря Рибчук Х.Д.,

розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

04.08.2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування вимог посилались на те, що 04.07.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, за яким позикодавець ( ОСОБА_1 ) передала позичальнику ( ОСОБА_2 ) грошові кошти у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США та 760 (сімсот шістдесят) євро, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю строком до 18.07.2022 року кошти на загальну суму в розмірі 63 688 (шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень.

Відповідно до вказаної розписки, кінцевий строк повернення позики 18.07.2022 року. На день написання позовної заяви ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики не виконала, а тому позивач вимушена звернутись до суду з цим позовом.

Станом на день подання позову ОСОБА_2 ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов`язання.

У зв`язку з цим, позивач ОСОБА_1 просила позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики 63 688 (шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят вісім) грн., а судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання в режимі відеоконференції позивач та її представник не з`явилися, про причини неявки, суд не повідомили.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Представником позивача подано:

клопотання про забезпечення його участі у розгляді даної цивільної справи в режимі відеоконференції (а.с. 46, 56);

клопотання про долучення оригіналу договору позички від 04.07.2022 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 28-31).

клопотання про проведення підготовчого судового засідання без його участі та призначення справи до розгляду по суті (а.с. 52).

Відповідач в судові засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 42-43, 58, 62).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче судове засідання на 12.10.2022 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.11.2022 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Кіцулу Ю.С. для розгляду даного судового провадження.

Ухвалою суду від 29.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче судове засідання на 12.01.2023 року.

Ухвалою суду від 21.12.2022 року задоволено клопотання представника позивача та постановлено проводити підготовче судове засідання за його участю в режимі відеоконференції в приміщенні суду.

Ухвалою від 12.01.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.02.2023 року.

Судом також були розміщені (оприлюднені) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судові засідання по справі №347/1306/22 відповідача ОСОБА_2 (а.с. 54).

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, жодних заяв від неї не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так згідно боргової розписки від 04.07.2022 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти на загальну суму в розмірі 63 688 (шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень, та зобов`язалася повернути свій борг (позику) до 18 липня 2022 року (а.с. 29).

Станом на день звернення до суду з позовом, грошові кошти відповідач не повернула.

Наявність у кредитора (позикодавця) оригіналу боргової розписки доводить невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_2 ) взятих на себе зобов`язань перед позикодавцем ( ОСОБА_1 ) згідно укладеної сторонами боргової розписки.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.

Суд зауважує, що письмова форма договору позики внаслідок її реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передачі грошової суми позичальнику.

Оригінал боргової розписки наданої суду стороною позивача, доводить невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

При цьому, відповідно до пункту другого частини першої статті 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач ОСОБА_2 надала позивачу ОСОБА_1 боргову розписку, згідно якої отримала від позивача грошові кошти на загальну суму 63 688 грн.

У визначені сторонами терміни відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики не виконала.

Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що за своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналізуючи наявну в матеріалах справи розписку, суд зазначає, що в такій чітко визначені її сторони позикодавець та позичальник, предмет позика грошових коштів, сума грошових коштів та їх грошова одиниця 63 688 гривень, а також терміни, до яких ця сума позики повинна бути повернута. Відтак, суд доходить переконання, що справжньою природою цієї розписки є саме отримання позики грошових коштів на умовах поворотності, строковості та безоплатності правочину.

Наявність в позивача оригіналу боргової розписки, яка долучена до матеріалів справи підтверджує факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, а також те, що борг до 18.07.2022 року не було повернуто, як і не повернуто станом на день звернення до суду з позовом.

Матеріали справи не містять фактичних даних на підтвердження часткового чи повного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, як і не містять фактичних даних, які б спростовували наведені вище висновки суду або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності наданих суду доказів на підтвердження викладених у позові обставин.

Також, суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені.

Отже, за наведених вище обставин, суд доходить переконання про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 63 688 гривень.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 гривень.

На підставі статей 11, 14, 207, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) заборгованість за договором позики від 04 липня 2022 року у розмірі 63 688 (шістдесят три тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Косівського районного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 лютого 2023 року.

Суддя Ю.С. Кіцула