Провадження № 2/161/162/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2022 позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є власницею земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0191, що розташована по АДРЕСА_1 . Власники суміжної земельної ділянцки за кадастровим номером :42:011:0033 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , порушують її права власності, використовуючи неправомірно отриману та зареєстровану конфігурацію земельної ділянки, що накладається на її земельну ділянку із західної сторони.

Порушення полягають у тому, що вона не може відновити межі земельної ділянки, так як сусіди чинять перешкоди, посилаючись на права власників.

Законним власником наведеної вище земельної ділянки є ОСОБА_6 , згідно Державного акта на право приватної власності на землю від 28 листопада 1997 року, зареєстрований за № 407 Прилуцькою сільською радою. Цивільно-правових угод про відчуження ОСОБА_6 земельної ділянки немає.

Права позивача порушуються сусідами (відповідачами) тим, що вони обманним шляхом зареєстрували свою земельну ділянку без погодження меж зі мною, як із законним власником землі.

А тому просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки к.н. :42:011:0033, яка зареєстрована за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16.07.2021 у справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання.

13.08.2021 від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому відповідач вказує, що він з своєю мамою ОСОБА_5 , дійсно є власниками земельної ділянки к.н. :42:011:0033, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 16.09.2011 року з продавцем ОСОБА_7 , витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №8720295 від 30.08.2013, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №542442 від31.08.2006. Вважає, позов безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 21.01.2022 у справі за клопотанням представника позивача ОСОБА_8 призначено судову земельно-технічну експертизу.

15.11.2022 на адресу суду надійшов висновок експерта судової земельно-технічної експертизи від 04.11.2022 №540.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вимоги позовної заяви підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що і ОСОБА_1 , і ОСОБА_3 користуються своїми приміщеннями на земельних ділянках без будь-яких перешкод.

Допитаний в судовому засіданні 24.01.2023 експерт Науково-дослідного інституту Судових експертиз Волинського відділення Назар Мисковець суду пояснив, що оскільки клопотання експерта не задоволене, поземельні книги та топографо-геодезичне знімання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0191 та :42:011:0033 не надано, а наявних в матеріалах справи вихідних даних не достатньо, тому провести дослідження щодо спільної межі земельних ділянок та надати висновок не виявилось можливим.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0191, що розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №007895 від 19.04.1995 р. та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019(а.с.4-5,66).

Земельна ділянка за кадастровим номером :42:011:0033 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , відповідно до договору купівлі-продажу від 16.09.2011 року укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Сушик Л.А., витягом з державного реєстру правочинів №10392428 від 16.09.2011, державним актом на право власності на земельну ділянку кадастровим номером :42:011:0033, що розташована по АДРЕСА_2 серії ЯГ №542442 від 31.08.2006 на ім`я ОСОБА_7 (а.с.24-26).

Відповідно до висновку експерта судової земельно-технічної експертизи від 04.11.2022 №540, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0191 має конфігурацію неправильного многокутника. Характерною ознакою конфігурації є внутрішня умовна дуга утворена точками 7-11 (кадастровий план до витягу з державного земельного кадастру) у південно-західній частині земельної ділянки. Земельна ділянка з кадастровим номером :42:011:0033 має конфігурацію правильного многокутника з умовно зовнішньою дугою утвореною чотирма точками та характерним виступом у південно-східній частині земельної ділянки. Проміри по межах земельних- ділянок наступні: земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0191 відповідно до державного акту на право власності від А до Б - 7,2 м; від Б до В - 92,0 м; від В до Г - 13,8 м; 3,10 м; від Г до Д- 25,9 м; 2,7 м; 13,0 м; від Д до А - 4,9 м; 0,86 м; 5,0 м; 1,5 м; 2,7 м; 6,2 м; 40,3 м. Земельна ділянка з кадастровим номером :42:011:0033 від А до Б - 14,54 м; від Б до В - 39,55 м; 6,55 м; 3,73 м; 6,29 м; 0,79 м; 4,91 м; від В до А - 1,08 м; 2,49 м; 0,30 м; 3,70 м; 1,50 м; 4,21 м; 38,33 м. Клопотання експерта не було задоволене, а наявних в матеріалах справи вихідних даних не достатньо, тому провести дослідження щодо спільної межі земельних ділянок (її наявності та фізичних характеристик) та надати висновок не надається можливим (а.с.123-127).

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин 3-6, 12 ст. 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Згідно Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» кадастрові зйомки - комплекс робіт, спрямованих на вивчення необхідних топографічних елементів місцевості щодо пунктів геодезичної мережі (зокрема меж земельних ділянок з їх найменуваннями, кількісними та якісними показниками) і нанесення їх на планшет для створення планів (карт), що служать основою для кадастрів.

Відповідно до положень ст. 106 ЗК України спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду.

Місцезнаходження межових знаків у разі їх визначення або встановлення відображається у матеріалах землевпорядного проектування та геодезичних вишукувань, а також на кадастрових планах земельних ділянок.

Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок.

Положення статті 107 ЗК України передбачають, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно частин 2,3 ст. 152 ЗК України власники земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера (частини 1, 5, 6 ст. 16 Закону).

За положеннями ст. 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні, за місцем її розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Крім того, положеннями Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджений

постановою Кабінету Міністрів України від 17.10. 2012 року № 1051 визначено можливість власника земельної ділянки звернутись до територіального органу Держгеокадастру із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; повідомлення про виявлення технічної помилки фізичною або юридичною особою; заява про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру; заява про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру.

Саме по собі погодження меж земельних ділянок при виготовленні технічної документації є виключно допоміжною стадією в процедурі приватизації земельної ділянки. Погодження меж самостійного значення не має, не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку.

Позивач стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером :42:011:0033 накладається на її земельну ділянку, к.н. :01:001:0191, що призводить до порушення її прав.

Відповідно до копії витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру Луцької міської ради від 28.12.2020 на заяву ОСОБА_1 щодо погодження меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 рекомендували заявниці звернутись до землевпорядної організації для відновлення меж земельної ділянки, яка перебуває у власності (а.с.9).

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач звертався до територіального органу Держгеокадастру для усунення виявлених неточностей та в позасудовому порядку йому було відмовлено в урегулюванні спору, що виник.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ні вказаним висновком експерта, ні іншими доказами не підтверджено ні накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, ні захоплення відповідачем частини належної позивачу земельної ділянки.

Не надано суду і належних доказів про визначення місця проходження спільної межі між земельними ділянками сторін. У судовому засіданні позивачка також підтвердила, що офіційної відмови у виготовленні та затвердженні технічної документації на належну їй земельну ділянку, не має.

Згідно ст.ст. 15 ч.1 та 16 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи. Необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Дана позиція суду відповідає правовим позиціям, що висловлені ВСУ при розгляді справ №6-222цс14 від 04 лютого 2015 року, № 6-658цс15 від 18.05.2016 року, № 6-951цс16 від 24 травня 2017року .

Однак, в судовому засіданні позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що її права порушено, не доведено в судовому засіданні в чому саме полягає незаконність та недійсність державної реєстрації на право власності на земельну ділянку, в чому виявилось порушення при реєстрації вказаної земельної ділянки та, що задоволення позовних вимог (скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ) відновить таке право (у разі порушення).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і таким, що не підлягають задоволенню.

В силу положень ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 17.02.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк