Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/612/21

06 лютого 2023 р. Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спадщини. На підставу своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 . За життя син залишив заповіт яким усе своє майно і майнові права заповідав своїй дружині ОСОБА_2 , однак позивач, відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині в розмірі частини усього майна, що належало її сину, у зв`язку з чим просить поділити майно, виділивши їй земельну ділянку (пай).

ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що вона, як дружина та спадкоємець ОСОБА_3 , прийняла спадщину, однак через те, що розмір частки ОСОБА_1 у спадковому майні є незначним, вона не може погодитися на виділ в натурі їй окремого нерухомого майна, але погоджується визначити розмір грошової компенсації за частину майна в розмірі 206.400 грн. та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та земельні ділянки, що належали померлому ОСОБА_3 з виплатою грошової компенсації ОСОБА_2 ; в подальшому подала уточнений позов, в якому просила визнати за нею право власності на частини будинку, частини земельних ділянок та частини автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 - адвокат Діхтяренко М.В. первісний позов підтримала повністю, а в задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвокат Багмет Н.М. в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні первинного позову, а уточнений зустрічний позов задовольнити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно зі довідкою про народження ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 (по батькові не зазначено).

Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутнє.

Згідно із заповітом від 14.01.2020 р. ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідав все своє майно ОСОБА_2 .

Згідно із заявою ОСОБА_1 від 23.12.2020 р. вона приймає спадкове майно, що залишилось після смерті її сина ОСОБА_3 .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями померлого ОСОБА_3 . Спадщина складається з житлового будинку, земельної ділянки, наданої для ведення особистого селянського господарства розміром 0,30 га, що розташовані в АДРЕСА_1 , земельної ділянки, наданої для ведення товарного с/г виробництва розміром 2.504 га, що розташована в адмінмежах с. Заліське Звенигородського району Черкаської області та автомобіля ВАЗ 21043-20, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-692цс16 вказано, що «відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Вирішуючи спори про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину».

Тлумачення статті 1278 ЦК України свідчить, що якщо спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, вони вважаються рівними. Навпаки, якщо заповідач розподілив спадщину між спадкоємцями в нерівних частках, то кожний має право саме на ту частку, яку вказав спадкодавець. За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця в спадщині визнаються рівними. Відступ від цього принципу можливий за домовленістю спадкоємців між собою (стаття 1267 ЦК України). Спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом.

В первісній позовній заяві ОСОБА_1 просить суд поділити спадщину шляхом виділення їй цілісного майна зі складу всієї спадщини - земельної ділянки. В судовому засіданні встановлено, що розмір частки у спадковому майні ОСОБА_1 становить усього майна спадкодавця, тому виділення їй цілісної земельної ділянки можливо лише за згодою іншого спадкоємця - відповідача ОСОБА_2 , а оскільки ОСОБА_2 не надала згоду на поділ спадщини шляхом виділення позивачці цілісної земельної ділянки, то в задоволенні первісного позову слід відмовити.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на частини будинку, частини двох земельних ділянок та частини автомобіля.

Суд звертає увагу на те, що в Пленумі Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа №67040627, однак в матеріалах справи відсутня обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину, що свідчить про те, що у ОСОБА_2 відсутні перешкоди в отриманні спадщини в установленому законом порядку відповідно до належної їй частки у спадковому майні, тому даний спір є передчасним і тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадщини залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено15.02.2023 р.

Суддя Д.О. Дьяченко