ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДОДАТКОВА П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2023 року м. Чернівці
Справа № 725/1825/21
Провадження №22-з/822/8/23
Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Литвинюк І. М.,
суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.
секретар - Петранюк Ю.Т.,
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії,
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні садовим будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 до садового будинку АДРЕСА_1 та виселено з нього ОСОБА_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задоволено.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2022 року скасовано.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 362 грн.

06 лютого 2023 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення, а саме судового збору в розмірі 454 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 750 грн.

Обговоривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання.

Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

У пункті 3 частині першій статті 270 ЦПК України зазначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Згідно з частинами першою та третьою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 209 ЦПК України).

Так, згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, наведені процесуальні норми вказують на те, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24 січня 2023 року у справі № 922/4022/20.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18 зазначено, що неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

Під час розгляду справи в Чернівецькому апеляційному суді представник відповідача до закінчення судових дебатів докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат не подав, як і не зробив заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Колегія суддів не приймає до уваги заяву ОСОБА_3 про відповідну заяву щодо доказів судових витрат, які будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, яка подана 31 січня 2023 року о 12 год. 13 хв. через систему «Електронний суд» (а.с.201), оскільки зазначене заява надійшла після винесення постанови за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, встановивши, що відповідачем до закінчення судових дебатів у справі не було зроблено заяву про те, що докази розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та відповідно не подано дані докази до закінчення судових дебатів у справі, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення заяву представника відповідача - адвоката Ткаченка О.Ю. про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 750 грн.

Разом з тим, представник відповідача ОСОБА_3 просить стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір у розмірі 454 грн.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції з клопотанням про перегляд заочного рішення, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 454 грн (а.с.66).

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 454 грн у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подачу до суду першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись статтями141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 454 гривні у рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подачу до суду першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення.

В іншій частині заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 20 лютого 2023 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак