Провадження № 2/752/3290/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14.02.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

у жовтні 2021 року представник позивача КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 23132,96 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги із централізованого постачання гарячої води в сумі 25847,99 грн.; заборгованість за спожиті із 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 32975,04 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18520,38 грн., а також судовий збір в сумі 2270,00 грн.

В обґрунтування позову було зазначено про те, що відповідач проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго» із 01.05.2018 року. Позивач вказує, що відповідач користується послугами, але свої зобов`язання по сплаті за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. З огляду на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2021 року, було вирішено перейти від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В ході розгляду справи представником позивача було подано уточнену позовну заяву до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які в рівних частинах володіють квартирою АДРЕСА_1 , та сторона позивача просила суд стягнути на користь позивача із:

- відповідача ОСОБА_1 заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 11566,48 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги із централізованого постачання гарячої води в сумі 12924,00 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16487,52 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 9260,19 грн., а також судовий збір в сумі 1135,00 грн.;

- відповідача ОСОБА_2 заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 11566,48 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги із централізованого постачання гарячої води в сумі 12923,99 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 16487,52 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 9260,19 грн., а також судовий збір в сумі 1135,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.06.2022 року, було прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, подану в межах розгляду даної цивільної справи. Розгляд справи було відкладено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року, позов було задоволено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2022 року, заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Курило В.Г. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року у даній цивільній справі було задоволено. Поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року у даній справі. Скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року у даній справі, та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2023 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просила задовольнити з викладених в позові підстав.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, а також просив в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на підстави, які викладені в письмовому відзиві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не подав.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат.

Позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 48980,95 грн., за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту укладання та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в період із 13.03.1997 р. по 11.05.2017 р., що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 18.10.2021 р.

Доказів реєстрації відповідача ОСОБА_2 у зазначеній квартирі, матеріали справи не містять.

З відповіді КП КМР «Київське міське бюро технічок інвентаризації» від 11.11.2021 р. вбачається, що згідно з даними реєстрових книг підприємства зазначена квартира на праві власності за реєстрована за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Однак, для отримання актуальної інформації щодо державної реєстрації речових прав на вказане нерухоме майно було рекомендовано скористатись доступом до Державного реєстру прав.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було встановлено, що 12.04.2017 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», однак, зазначене товариство до участі в розгляді справи стороною позивача залучено не було.

Крім того в матеріалах справи наявні докази на підтвердження перебування в провадженні суду спору між колишніми власниками зазначеної квартири ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та новим власником ТОВ «ФК «Вектор Плюс» щодо повернення у власність зазначеної квартири, та станом на час розгляду даної справи належних доказів на підтвердження того, що право власності на квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку за відповідачами у даній справі, відсутні.

Поруч із цим, в ході розгляду справи стороною позивача зазначалось про те, що відповідачі є споживачами послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води, останні, користуються послугами, однак, в зв`язку із неналежною сплатою коштів за отримані послуги за період із травня 2018 р. по липень 2021 р., включно, у них перед позивачем утворилась заборгованість з централізованого опалення в сумі 32975,04 грн., та заборгованість з централізованого постачання гарячої води в сумі 18520,38 грн., на підтвердження чого було надано суду розрахунок.

Заперечуючи проти позовних вимог сторона відповідача серед іншого вказувала про те, що право власності на спірну квартиру було зареєстровано за іншим товариством, відповідачі не отримували від позивача житлово-комунальні послуги, а відтак відсутні підстави для сплати відповідачами пред`явленої до стягнення заборгованості.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 156, 162 ЖК України, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла до 01 травня 2019 року) та ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановленні договором або законом (пункт 1 частина третя статті 20 Закону), а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (пункти 1, 3 частина друга статті 21 Закону).

Аналогічний обов`язок споживача щодо здійснення оплати житлово-комунальних послуг передбачений п. 5 ч. 2 ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до споживачів житлово-комунальних послуг відносяться індивідуальний та колективний споживачі.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Позивач, звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості, зазначає, що підприємство надавало та надає відповідачам послуги з постачання централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачі, отримуючи послуги за вказаною адресою, у встановленому законом порядку не сплачують з них кошти.

Однак, в ході розгляду справи було встановлено, що із квітня 2017 року право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Належних доказів того, що відповідачі були та є споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_1 , за якою обліковується наявна заборгованість, - матеріали справи не містять.

Крім того, доказів того хто фактично зареєстрований у вказаній квартирі на час розгляду даного спору, матеріали справи також не містять, та будь-яких клопотань в цій частині зі сторони позивача до суду не надходило.

Суд вважає, що стороною позивача не було надано достатньо доказів того, що саме відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами послуг за вказаною в позові адресою, тобто, належними відповідачами за пред`явленими позовними вимогами.

Доказів того, що в період нарахування заборгованості по сплаті коштів за житлово-комунальні послуги, відповідачі фактично проживали за вказаною адресою, та отримували житлово-комунальні послуги в матеріалах справи акож відсутні, а тому позивачем не доведено, що відповідачі є споживачами послуг за вказаною адресою, а відтак зобов`язані сплатити кошти за надані послуги.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, та закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі.

В силу положень ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача не доведено належними доказами те, що відповідачі в період нарахування заборгованості були споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_1 , та належними відповідачами за пред`явленими позовними вимогами, в зв`язку з чим правових підстав для стягнення із відповідачів на користь позивача сум заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги за вказаною адресою відсутні, а відтак суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Судові витрати залишити за Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Головуючий Н.П. Чередніченко