У Х В А Л А

16 лютого 2023року

м. Київ

справа № 129/1964/18

провадження № 61-1425ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, просив витребувати у ОСОБА_2 та повернути власнику ОСОБА_1 автомобіль марки «DAEWOO LANOSTF69YЗНГ», сірого кольору, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) № VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , ключі від автомобіля та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , виданого Вишгородським міським реєстраційним експертним відділом Державної автомобільної інспекції у Київській області 18 грудня 2007 року.

26 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, просила поділити майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, виділившив особисту приватну власність ОСОБА_1 автомобіль марки «LIFAN Х60», державний номерний знак: НОМЕР_4 , 2013 року випуску, номер кузова: НОМЕР_5 , вартістю 223 600,00 грн; виділити в особисту приватну власність ОСОБА_3 автомобіль марки «DAEWOOLANOS TF69Y ЗНГ», сірого кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 114 132,00 грн, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , в рахунок компенсації рівності часток у майні подружжя - 54 734,00 грн, припинити право спільної сумісної власності на майно подружжя.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року, залишене без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року, у первісному позові відмовлено, зустрічний позов задоволено частково.

Поділено спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : автомобіль марки «LIFAN Х60», державний номерний знак НОМЕР_4 , 2013 року випуску, вартістю 223 600,00 грн, автомобіль марки «DAEWOO LANOS TF69Y ЗНГ», вартістю 114 132,00 грн.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобіль марки «LIFAN Х60», державний номерний знак: НОМЕР_4 , 2013 року випуску, номер кузова: НОМЕР_5 , вартістю 223 600,00 грн, автомобіль марки «DAEWOO LANOS TF69Y ЗНГ», сірого кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 114 132,00 грн.

Виділено в особисту приватну власність ОСОБА_3 автомобіль марки «DAEWOO LANOS TF69Y ЗНГ», сірого кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за відступ від ідеальної частки в спільному майні подружжя у розмірі 54 734,00 грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року, задовольнити первісний позов про витребування майна із чужого незаконного володіння, в зустрічному позові відмовити.

У касаційній скарзі заявник виклав підстави касаційного оскарження судових рішень лише в частині зустрічного позову, проте не зазначив підстави касаційного оскарження рішення суду в частині вирішення первісного позову.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені цивільним процесуальним законом підстави касаційного оскарження судових рішень, а також надіслати суду копії нової редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.

Також, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

З первісним позовом про витребування майна вартістю 114 132,00 грн позивач звернувся у 2018 році. 1 % ціни позову становить 1 141,32 грн, тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги в частині оскарження первісного позову становить 2 282,64 грн.

Із зустрічним позовом про поділ майна подружжя, вартість якого становить 392 466,00 грн ОСОБА_3 звернулась у 2018 році. 1 % ціни позову становить 3 924,66 грн, тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги в частині оскарження зустрічного позову становить 7 849,32 грн.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує і первісний і зустрічний позови, судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги становить 10 131,96 грн (2 282,64 грн+7 849,32 грн).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 10 131,96 грн або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник