_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/1512/23
Провадження № 2/947/1234/23
УХВАЛА

12.01.2023

Суддя Київського районного суду м.Одеси Бескровний Я.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява Мех про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання недійсним рішення одноосібного учасника ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» № б/н від 4.01.2023 року, шляхом зупинення дії рішення одноосібного учасника ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» № б/н від 4.01.2023 року та встановлення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» ().

В обґрунтування заяви Мех вказує, що вона до 4.01.2023 року обіймала посаду В.о.Генерального директора ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД». Проте, 4.01.2023 року одноосібним учасником ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» - компанією «ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ» (GNT TRADE DMCC) від імені якої діяла компанія «МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД» (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) було прийнято рішення, зокрема, про:

про припинення повноважень В.о.Генерального директора Товариства ОСОБА_1 з 4.01.2023 року;

звільнення її з роботи з посади директора в.о. Товариства (розірвати трудовий договір) з 4.01.2023 року на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України;

призначення (обрання на посаду) Генерального директора Товариства з 5.01.2023 року ОСОБА_2 з та надання йому права підпису усіх документів від імені Товариства з 5.01.2023 року;

про зміну місцезнаходження товариства.

Також на підставі вказаного вище рішення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних ociб-підприємців та громадських формувань були проведені відповідні реєстраційні дії.

Відтак, вважаючи, що її повноваження як в.о.директора товариства були припинені у незаконний спосіб та в порушення вимог Корпоративного договору від 21.12.2020 року, має намір звернутись до суду з позовом про визнання недійсним рішення одноосібного учасника ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» № б/н від 4.01.2023 року, поновлення її на роботі, скасування реєстраційних дій, та наразі з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову.

Суддя дослідивши матеріали заяви та надані докази, дприходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 1 ст. 152 ЦПК заява про забезпечення позову до подання позову подається за правилами підсудності встановленими ЦПК України.

Системний аналіз наведеного свідчить, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Отже, розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом, компетентним розглядати спір по суті.

При цьому першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті.

Тобто першочерговою у будь-якому випадку є оцінка дотримання процесуального порядку звернення із заявою про забезпечення позову до суду.

Встановлено, що 4.01.2023 року одноосібним учасником ТОЕ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» - компанією «ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУНАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ» (GNT TRADE DMCC) від імені якої діяла компанія «МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД» (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) було прийнято рішення про припинення повноважень В.о.Генерального директора Товариства Мех В.А. з 4.01.2023 року; звільнення її з роботи з посади В.о.директора Товариства (розірвати трудовий договір) з 4.01.2023 року на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України, призначення (обрання на посаду) Генерального директора Товариства з 20.12.2022 року ОСОБА_3 з наданням йому право підпису усіх документів від імені Товариства з 5.01.2023 року і про зміну місцезнаходження товариства.

З тексту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявниця має намір звернутися до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» про визнання недійсним рішення одноосібного учасника ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» № б/н від 4.01.2023 року, поновлення на роботі, скасування реєстраційних дій.

Згідно копії статуту ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» є правонаступником іноземного підприємства «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД».

Товариство здійснює свою діяльність згідно з діючим законодавством України і Статутом.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті) та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі, у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі, учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Пунктом 5 частини 1 статті 41 КЗпП України передбачено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб.

Частиною 3 статті 99 ЦК України передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.09.2020р. у справі № 205/4196/18, під час розгляду спору щодо розірвання трудового договору (контракту) за п. 5ст.41 КЗпП України матиме значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою), передбаченої цивільним законодавством й установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення. Тому Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що для визначення юрисдикції суду для розгляду ініційованого звільненим з посади керівником юридичної особи (її виконавчого органу) спору з цією юридичною особою, її власником (органом, уповноваженим здійснювати від імені власника управління такою особою) про законність звільнення цього керівника (припинення його повноважень або усунення від посади), слід враховувати таке: за правилами цивільного судочинства потрібно розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за п. 5 ч.1 ст.41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України). До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч.3 ст.99 ЦК України, п. 5 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Такий висновок суду кореспондується з висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі № 205/4196/18, провадження № 14-670цс19.

З огляду на те, що повноваження позивача, як керівника юридичної особи, припинені за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, та рішення органу управління (власника) щодо такого припинення, яке наразі заявник просить в своїй заяві зупинити, чим фактично оскаржує рішення органу управління (власника), ця заява та в подальшому такий спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Отже, враховуючи викладене, оскільки спір, що виник між сторонами відноситься до юрисдикції господарських судів, а заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подана до неналежного суду, то слід відмовити у прийнятті такої заяви до розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149-153,259-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті до розгляду заяви відмовити.

Судове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня його підписання через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Бескровний Я. В.