Номер провадження: 22-з/813/39/23
Справа № 523/2732/22
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
16.01.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі
головуючого Полікарпової О.М.,
суддів: Базіль Л.В., Ігнатенко П.Я.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву адвоката Старожука Дмитра Івановича, який діє від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича, який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
В провадженні Одеського апеляційного суду знаходилась апеляційна скарга адвоката Тищенка С.Ю, який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Постановою апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення.
08 грудня 2022 року на електрону пошту апеляційного суду адвокатом Старожуком Д.І., який діє від імені ОСОБА_1 , було вперше направлено заяву про ухвалення додаткового рішення, яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року була залишена без розгляду у зв`язку із пропуском процесуального строку на подання доказів розміру судових витрат та відсутністю клопотання про його поновлення.
21 грудня 2022 року на електрону пошту апеляційного суду від адвоката Старожука Д.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій адвокат просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
Також адвокат Старожук Д.І. звернувся до суду із клопотання про поновлення строку на подання доказів розміру судових витрат, мотивоване тим, що 28.11.2022 року у відсутності сторін судом було винесено постанову по справі, згідно даних ЄДРСР, постанову у справі №523/2732/22 було оприлюднено 01.12.2022 року, з якою він зміг ознайомитись лише 05.12.22 року, так як у зв`язку з ракетними атаками з боку РФ на інфраструктурні об`єкти України було пошкоджено об`єкти енергоносіїв, в м. Одесі з того часу тривають перебої зі світлом та Інтернетом, що, в свою чергу, унеможливлює доступ до будь-яких реєстрів, а також позбавляє можливості додзвонитися до суду, щоб дізнатися про хід справи.
Зважаючи на викладене та враховуючи, що вперше він звернувся із аналогічною заявою 08.12.2022 року, адвокат Старожук Д.І. просить поновити йому строк на подання заяви про долучення доказів розміру судових витрат та долучити їх до матеріалів справи.
11 січня 2023 року на електрону пошту та 12 січня 2023 року до канцелярії апеляційного суду адвокатом Тищенко С.Ю. який діє від імені ОСОБА_2 , було направлено заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких адвокат зазначив, що:
- результат розгляду справи та прийняте рішення судом апеляційної інстанції не залежало від роботи адвоката та складання ним відзиву;
- у суді першої інстанції позивачка не зазначала про укладений договір з адвокатом, не надавала попередніх розрахунків витрат та не надавала доказів їх сплати;
- витрати на правову допомогу є необґрунтованими та непропорційними до предмета спору з урахування його ціни та складності справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3-4 ст. 269 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення . У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою адвоката Тищенка С.Ю. від імені ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2022 року було відкрито та розглянуто в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву
Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Зважаючи на те, що постанову апеляційного суду від 28.11.2022 року було ухвалено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, а її копію відповідно до довідки про доставку електронної пошти адвокат Старожук Д.І. отримав 05.12.2022 року та враховуючи, що вперше він звернувся із аналогічною заявою 08.12.2022 року, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на подання доказів на підтвердження розміру понесених позивачем у суді апеляційної інстанції судових витрат підлягає поновленню.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи, апеляційний суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000 грн.
Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 гривень, щомісячно, починаючи з дати подання позову, а саме з 15.02.2022 року і до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із наведеним рішенням, адвокат Тищенко С.Ю. від імені ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у повернути позовну заяву позивачу, а у разі наявності підстав для ухвалення нового рішення - призначити аліменти на гарантованому законом рівні у фіксованому розмірі 1300-1400 грн. на місяць. Стягнути з позивача суму сплаченого судового збору.
Постановою апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу адвоката Тищенка С.Ю. залишено без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2022 року - без змін.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача було надано: належним чином завірені копії: договору № 67 від 08.02.2022 року про надання правової допомоги; додаткової угоди №2 до договору №67 від 08.02.2022 року про надання правової допомоги від 01 лютого 2022 року; докази відправки даної заяви відповідачу у справі, які апеляційний суд вважає за можливе прийняти до уваги, керуючись ст. 246 ЦПК України.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожному гарантується право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів тощо), що узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в ухвалах від 21 вересня 2016 року у справі N 654/2765/15-ц; та від 26 квітня 2017 року у справі N 335/6590/15-ц.
Як зазначено у частинах 2 та 3 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі N 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі N 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі N 922/928/18, від 30.07.2019 у справі N 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі N 915/237/18).
Втім, на переконання апеляційного суду, відшкодування адвокатських витрат у зазначеній адвокатом Старожуком Д.І. сумі не відповідає вказаним критеріям розумності, співмірності, а тому підлягає зменшенню та стягненню у розмірі 4 000 грн., з урахуванням складності справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 270, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд
Заяву адвоката Старожука Дмитра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на подання доказів розміру судових витрат задовольнити.
Заяву адвоката Старожука Дмитра Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного суду.
Судді Одеського апеляційного суду О.М. Полікарпова