Справа № 355/934/21
Провадження № 2/355/33/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягяє виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №33013 від 18.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з позивача боргу на користь відповідача в сумі 65 010 грн. 00 коп. Також, просив суд стягнути з відповідача суму судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в наявності документів, які за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.

08.08.2022 відкрито провадження у справі, справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С.

13.09.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору своїм правом на надання пояснень по суті спору не скористались.

Про час та місце розгляду справи учасники справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції, про в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції.

Суд розглядає справу за наявними матеріалами.

18.03.2021 року Горай Олегом Станіславовичем, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис за № 33013, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» борг у розмірі 65 010,00 грн.

Про наявність вказаного виконавчого напису позивач дізнався в червні 2021 після того, як на його адресу надійшли документи про відкриття виконавчого провадження № 65812655 від приватного нотаріуса виконавчого округу Київської області Канцедала О.О.

Позивач зазначає, що з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» він не має жодних договірних зобов`язань, відтак підстави виникнення в нього заборгованості перед відповідачем позивачу не відомі.

02.07.2021 року адвокат позивача звернувся до Горай О.С., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу з проханням надати копії матеріалів, на підставі яких було вчинено вказаний виконавчий напис.

Станом на день подачі позову до суду відповіді на адвокатський запит надано не було.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №65812655 встановлено, що заборгованість позивача виникла на підставі Кредитного договору №2602657 від 09.09.2020, укладеного з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого за Договором про відступлення права вимоги №56-МЛ від 16.12.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Стягнення заборгованості за оскаржуваним виконавчим написом проводиться за період з 16.12.2020 року по 26.02.2021 року. Сума заборгованості становить 65010 гривень, що складається з:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15000 гривень;

- прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 48960 гривень;

- прострочена заборгованість за комісією становить 1050 гривень;

- строкова заборгованість за пенею (нараховано з 09.09.2020 року до 16.12.2020 року) становить 0,00 гривень.

Відповідач та треті особи були належним чином повідомлені про розгляд даної справи шляхом направлення судової повістки та копії позовної заяви з додатками, однак жодних пояснено щодо суті спору та документів Суду надано не було.

Таким чином Суд, вирішуючи даний спір, приймає до уваги наявні матеріали справи.

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 Цивільного кодексу України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи ю документах, що встановлюють заборгованість.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Матеріалами справи не підтверджено, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено на підстави нотаріально посвідченого Кредитного договору №2602657 від 09.09.2020, укладеного з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого за Договором про відступлення права вимоги №56-МЛ від 16.12.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Крім того, позивач не погоджується з розміром заборгованості, а отже вона не є безспірною.

Також, позивачу не було відомо про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» стало правонаступником прав та обов`язків якоїсь кредитної установи за отриманим позивачем кредитом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., а тому в силу положень статей 133,141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягяє виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 18 березня 2021 року №33013, вчинений Горай Олегом Станіславовичем, приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь «Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» боргу у розмірі 65010 грн.

Стягнути з «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (, 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку частини 2 статті 354 ЦПК України.

Відповідно до статті 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Червонописький