ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1126/23 Справа № 174/405/22 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І.А. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Ілюшик І.А. в місті Вільногірськ Дніпропетровської області, в цивільній справі номер 174/405/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2022 року до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4663502, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені в договорі. Договір набув чинності з моменту укладення в електронній формі.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Мілоан» виконало у повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, в свою чергу, боргове зобов`язання не виконав, станом на 01.08.2022 року має заборгованість у розмірі 44750,00 грн., з яких: тіло кредиту 10000 грн, заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками 33750,00 грн; заборгованість за комісією 1000,00 грн.

Згідно з договором про відступлення права вимоги від 23.02.2022 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало вимоги за зазначеним кредитним договором.

Позивач просив стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Із вказаним рішення суду не погодився позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність у позивача прав кредитора за

договором про споживчий кредит належним чином не підтверджена, оскільки представником ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» помилково було додано витяг з Реєстру боржників по іншому кредитному договору №3737878, укладеному між ТОВ «Мілоан» та іншою особою. Суд, виявивши зазначений недолік, не залишив позовну заяву без руху та не надав можливості позивачу виправити його.

Розрахунок заборгованості у сукупності з іншими доказами, які є первинними документами, може бути належним доказом, який підтверджує наявність заборгованості за кредитним договором. Копія платіжного доручення №60614693 про переведення коштів за кредитним договором №4663502, що відповідає вимогам, які поставлені до первинних документів.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу відхилити, рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року залишити без змін.

Позивачем до апеляційної скарги долучено новий доказ, а саме: витяг з реєстру боржників до договору відступлення правових вимог №81-МЛ від 23 лютого 2022 року, який відрізняється за виглядом та змістом від витягу з Реєстру №81-МЛ від 23 лютого 2022 року, що додавався до позовної заяви. Вважає, що обидва витяги не відповідають дійсності, тобто сфальсифіковані позивачем.

Наголошує, що ніколи не був клієнтом ТОВ «Мілоан» та не отримував від цього товариства кошти.

До позову не додано жодного документа (належного і допустимого доказу), який би беззаперечно підтверджував отримання відповідачем зазначених вище коштів.

Звертає увагу, що Анкету-заяву на кредит №4663502 оброблено о 15 годині 13 хвилин, разом з тим, договір про споживчий кредит підписано в 14 годину 13 хвилин.

На свій номер СМС повідомлень від ТОВ «Мілоан» не отримував, як і повідомлень на електронну пошту.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 08.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4663502, за умовами якого відповідач отримав на 30 днів кредит у розмірі 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3750 грн та можливістю інших штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Платіж по поверненню кредиту, сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 08.12.2021 року (а.с. 16-23).

З довідки про ідентифікацію вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір №4663502 від 08 листопада 2021 року, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) (а.с. 26).

Відповідно до платіжного доручення №60614693 від 08.11.2021 року ТОВ «Мілоан» перераховано кошти ОСОБА_1 в сумі 10000,00 грн (а.с. 24).

23.02.2022 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №81-МЛ, згідно умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Мілоан». До договору додано витяг з Реєстру боржників від 23.02.2022 року (а.с. 29-33, 34).

ТОВ «Мілоан» зробило розрахунок про щоденні нарахування та погашення боржником ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором (а.с. 28).

З досудової вимоги вбачається, що позивач ТОВ ФК «Кредит-Капітал» повідомив відповідача ОСОБА_1 про укладення договору відступлення прав вимоги між ним ТОВ «Мілоан», та про наявність заборгованості за кредитом в розмірі 44750,00 грн (а.с. 39).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог належними та допустимими доказами.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно положень ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Судом встановлено, що позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підтвердження прав кредитора надав договір про відступлення права вимоги № 81-МЛ від 23.02.2022 року, зокрема, щодо кредитного договору №4663502 від 08.11.2021 року.

Вказаний договір передбачає лише загальні умови передання первісним кредитором до нового права вимоги до певної кількості боржників, в той час як перелік таких боржників, підстави та розмір їх заборгованості мали бути передбачені у відповідних додатках до вказаного договору.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало копію витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №81-МЛ від 23.02.2022 року.

Дослідивши Витяг з додатку до договору, суд першої інстанції встановив, що в ньому не міститься інформація щодо договору №4663502, підписаного відповідачем 08.11.2021 року, на суму 10000,00 грн, оскільки номер кредитного договору вказаний 3737878, який підписаний 18.11.2021 року, та сума виданого кредиту становить 20000,00 грн. Дата народження відповідача ОСОБА_1 також вказана не вірно, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов правильного висновку про те, що позивач не набув право вимоги до відповідача, саме за кредитним договором №4663502, підписаним 08.11.2021 року.

Новий доказ, що змінює підставу позову, доданий до апеляційної скарги - копія Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №81-МЛ від 23 лютого 2022 року, апеляційний суд не приймає, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» не надав доказів неможливості його подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а також ця підстава позову не була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 267 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» залишити без задоволення, рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 17 лютого 2023 року.

Суддя: