Справа № 237/471/23
Провадження № 2/237/557/23
14.02.23 року м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Ліпчанського С.М.,
за участю секретаря Бахтіярової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання місця проживання малолітніх дітей, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання місця проживання малолітніх дітей.
Позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , про що Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Донецькій області було зроблено актовий запис № 830, 7 вересня 2012 року та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від цього шлюбу сторони мають дітей: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 13 вересня 2017 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане 10 лютого 2014 року.
Спільне життя з дружиною не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Сім`я розпалася та існує формально.
Також позивач змушений звернутись до суду, щоб визначити місце проживання малолітніх дітей. Після фактичного припинення шлюбних відносин діти, залишились на утриманні відповідачки. За домовленістю з нею позивач постійно піклується про своїх дітей та бере участь у їх вихованні. З моменту роз`їзду сторін відповідачка мало приділяє уваги дітям, бо хоче налаштувати своє особисте життя, більше приділяє увазі собі та своїм подругам, діти постійно знаходяться разом із позивачем і часто не хочуть повертатися до матері.
Гроші на утримання дітей Відповідачка витрачає на власний розсуд та відпочинок.
Позивач проживає окремо в квартирі. Має стабільний заробіток. Діти, особливо ОСОБА_4 хоче жити із батьком. Відповідач проти такого перебігу подій, взаєморозуміння у цьому питанні сторони не досягли.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надав до суду заяву, у якій росив справу розглядати без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надала до суду заяву, у якій росила справу розглядати без її участі, з позовними вимогами згодна.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.
На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.
Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.
Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання місця проживання малолітніх дітей - задовольнити у повному обсязі.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Курахівським МВ Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області, 12.02.2004 р адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Гірницьким РВ у м.Макіївці ГУ ДМС України в Донецькій області 11.10.2012 року,адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Донецькій області було зроблено актовий запис № 830, 7 вересня 2012 року та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Визначити місце проживання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 13 вересня 2017 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане 10 лютого 2014 року, залишивши їх на повному моєму утриманні та вихованні за моєю адресою проживання.
На підставі ч. 2 ст. 115 СК України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя С. М. Ліпчанський
Дата документу 14.02.23 року