Головуючий у І інстанції Макаренко І.О.
Провадження № 22-ц/824/538/2023 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Гуля В.В.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалусудді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №761/36836/17, виданого Шевченківським районним судом міста Києва за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку, спожиті комунальніпослуги з урахуванням інфляційної складової боргу та трьохвідсотків річних,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася доШевченківського районного суду м. Києва із заявою про скасування судового наказу у справі №761/36836/17, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 20 листопада 2017 року за заявою ТОВ«Житло-Сервіс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку, спожиті послуги з урахуванням інфляційної складової боргу та три відсотка річнихна загальну суму 17 172,00 грн. та судового збору у розмірі 800,00 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою про повернення заяви без розгляду, заявник ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просилаухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник посилалась на те, що відповідно до ст. 170 ЦПК України боржник, при поданні заяви про скасування судового наказу повинен вказати який саме судовий наказ ним оспорюється, тобто зазначити його реквізити, а не додавати безпосередньо сам оспорюваний наказ, якого в боржника не може бути в наявності, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 168 ЦПК України судовий наказ складається і підписується суддею у двох примірниках, один з яких залишається у суді, а другий видається під розписку або надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного після набрання ним законної сили у разі відсутності електронної офіційної адреси.

Водночас, за приписами статті 169 ЦПК України суд надсилає боржнику саме копію (текст) судового наказу після його видачі, а не примірник (оригінал) такого судового наказу, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Відтак, апелянт не погоджується з позицією суду першої інстанції, наведеною в оскаржуваній ухвалі, про наявність підстав для повернення заяви боржника про скасування судового наказу без розгляду відповідно до частини шостої статті 170 ЦПК України, у зв`язку з тим, що до заяви не додано судовий наказ, так як у заяві про скасування наказу зазначено реквізити судового наказу, а його оригінал міститься в матеріалах цивільної справи і може бути використаний судом першої інстанції при розгляді такої заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від генерального директора ТОВ «Житло-Сервіс» Лісовця С., останній просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалусуду - без змін, як законну та обґрунтовану.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Божко А.В. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

Повертаючи без розгляду заяву про скасування судового наказу,суд першої інстанції виходив з того, що заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 170 ЦПК України, а саме до заяви ОСОБА_1 не додано оскаржуваний наказ.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Частинами 3, 4 ст. 170 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про скасування судового наказу.

Зокрема, пунктом 4 ч. 3 ст. 170 ЦПК України передбачено, що заява про скасування судового наказу має містити наказ, що оспорюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_1 просила скасувати судовий наказ по справі № 761/36836/17 від 20листопада2017 року, виданий Шевченківським районним судом м. Києва (а.с.32-33), тобто у заяві зазначено наказ, що оспорюється.

Таким чином, заявником дотримано вимоги п. 4 ч. 3 ст. 170 ЦПК України щодо зазначення наказу, що оспорюється, у змісті заяви про скасування судового наказу.

При цьому, ч. 5 ст. 170 ЦПК України встановлений вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про скасування судового наказу, однак вимоги про долученнязаявником до заявисамого наказу такий перелік не містить.

Враховуючи те, що у поданій заяві ОСОБА_1 зазначила судовий наказ, що оспорюється, висновок суду про невідповідність поданої нею заяви вимогам ст. 170 ЦПК України та повернення у зв`язку із цим заяви без розглядуз підстав, передбачених ч. 6 ст. 170 ЦПК України, є помилковим та таким, що порушує норми процесуального права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Шевченківським районним судом міста Києва при постановленні оскаржуваної ухвали від 25 жовтня 2022 року порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: