ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3991/22 Номер провадження 22-ц/814/2516/23Головуючий у 1-й інстанції Саркісян О.А. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

за апеляційною скаргою адвоката Царьова Романа Валерійовича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 02 грудня 2022 року, прийнятої під головуванням судді Саркісян О.А. в м.Полтаві,-

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом.

Зазначав, що з 01.09.2004 року по 01.06.2022 року працював на посаді начальника автомобільного транспорту ПАТ «Харківський підшипниковий завод».

Вказував, що наказом від 01.06.2022 року №27/к його звільнено з посади, але не проведено остаточного розрахунку по виплаті заробітної плати.

Просив стягнути заборгованість по виплаті заробітної плати за період з березня 2021 року по січень 2022 року в розмірі 106 601,06 грн, а також середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати в розмірі 172 512, 30 грн, загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 279 113, 36 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на всі банківські рахунки, власником якмх є ПАТ «Харківський підшипниковий завод», зокрема: у АТ Банк «Кредит Дніпро» рахунок № НОМЕР_1 та рахунок № НОМЕР_2 в межах суми позову 279 113, 36 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 02 грудня 2022 року відмовлено в задоволені заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована відсутністю реальної загрози невиконання або утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Не погодившись з вказаною ухвалою, її оскаржив адвокат Царьов Р.В. в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Вважає, що позовні вимоги є співмірними із заявленим способом забезпечення позову.

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судових повідомлень учасникам справи на їх електронні адреси.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до ПАТ «Харківський підшипниковий завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та одночасно подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі банківські рахунки власником якого є ПАТ «Харківський підшипниковий завод», зокрема: у АТ Банк «Кредит Дніпро» рахунок № НОМЕР_1 та рахунок № НОМЕР_2 в межах суми позову 279 113, 36 грн.

Обґрунтовуючи вказану заяву, зазначав, що відповідач може у подальшому унеможливити виконання рішення шляхом проведення відрахування на інші зобов`язання, а ніж на виплату вказаної заборгованості позивачу.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, свою ухвалу мотивував тим, що реальної загрози невиконання або утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог позивача не існує, адже відповідач є підприємством, яке продовжує здійснювати свою господарську діяльність, не перебуває в стані банкрутства, сплачує податки та виплачує заробітну плату працівникам, які не звільнилися та продовжують працювати.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Обов`язок доведення обставин, які указували б на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна (у тому числі грошових сум, цінних паперів, корпоративних прав тощо) чи підготовчі дії до його реалізації.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 106 61,06 грн. , середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 172512,30 грн, а всього стягнути 279,113,36 грн. .

Як сам зазначає представник позивача в заяві про забезпечення позову, то відповідач є юридичною особою, підприємством, яке продовжує здійснювати свою господарську діяльність, не перебуває в стані банкрутства, сплачує податки та виплачує заробітну плату працівникам, які не звільнилися та продовжують працювати.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не свідчать про порушення ним норм процесуального права.

Виходячи з вказаного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Київського районного суду м.Полтави від 02 грудня 2022 року, яку слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Царьова Романа Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 02 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.02.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: О.І. Обідіна

Л.І. Пилипчук