Справа № 155/1114/22
Провадження №2/155/77/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Яремчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно як спадкоємця померлого власника та визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 також просить визнати за ним в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації на його iм`я земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області пiсля смерті матері ОСОБА_4 .

Свій позов обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який є батьком ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_2 . Спадкодавцю належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 шляхом спільного проживання з спадкодавцем. Однак, остання спадщину документально не оформила, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавців позивачі будь-яких документів на вищевказане будинковолодіння не знайшли. Спадкодавиця ОСОБА_4 13 серпня 2019 року склала заповіт, який було посвідчено у Смолявській сільській раді за Р №65, згідно якого заповіла позивачам в рівних частинах житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, на якій розташоване дане будинковолодіння. Позивачі прийняли належну їм спадщину: ОСОБА_1 шляхом подачі заяви нотаріусу, ОСОБА_2 шляхом спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. З питанням оформлення права на спадщину будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , позивачі звернулись до нотаріальної контори, однак, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім того, відповідно до рішення Смолявської сільської ради народних депутатів від 29.09.1993 за №16/1 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» у приватну власність ОСОБА_5 передано земельні ділянки площами 0,60 га та 0,10 га відповідно для ведення особистого підсобного господарства і будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Проте, ОСОБА_5 не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок та зареєструвати право власності на дані ділянки на своє ім`я. Спадкоємець ОСОБА_4 після смерті чоловіка прийняла спадщину, однак також не завершила процедуру приватизації земельних ділянок. Враховуючи, що приватизація вказаних земельних ділянок не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки. Позивач зазначає, що спадкодавці за життя не набули права власності на спірні земельні ділянки, проте розпочали процедуру приватизації земельних ділянок, оскільки отримали відповідне рішення. ОСОБА_1 вказує, що, оскільки після смерті спадкодавиці прийняв спадщину, він набув право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на його ім`я. З врахуванням вищевикладеного, позивачі просять позов задовольнити.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 21.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 21.11.2022 за клопотанням позивачів витребувано копію матеріалів спадкової справи після померлої ОСОБА_4 .

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 підготовче засідання у справі відкладено у зв`язку з витребуванням витягу зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого ОСОБА_5 та матеріалів спадкової справи у разі їх наявності.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 витребувано в Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області копію заповіту, який складено ОСОБА_4 .

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17.01.2023 р. до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 .

Протокольною ухвалою суду від 21.02.2023 р. провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання 21.02.2023р. не з`явились, просили розглянути справу без їхньої участі.

Представник відповідача в судове засідання 21.02.2023р. не з`явився, у поданій суду заяві відповідач просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в засідання суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду спору. У поданій суду заяві від 20.02.2023 р. не заперечив щодо задоволення заявлених позовних вимог.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст.1233, ч.1 ст.1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1ст. 1270 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.11.2010 (а.с.9).

Довідкою виконавчого комітету Смолявської сільської ради від 21.02.2020 №124 стверджується, що згідно запису в погосподарській книзі №2 за №01-0187-1 значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , в якому до дня смерті проживала ОСОБА_4 разом з онукою ОСОБА_2 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 увійшов житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , та право на завершення приватизації земельних ділянок, переданих у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення Смолявської сільської ради народних депутатів від 29.09.1993 р № 16/1.

Зі спадкової справи №252/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_4 спадщину після смерті чоловіка прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час смерті. 27 жовтня 2011 року остання подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_5 на грошові вклади. ОСОБА_4 у заяві зазначила, що свідоцтво про право власності на майно просить не видавати, так як таке є власністю чоловіка. Син спадкодавця ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька в користь дружини спадкодавця (своєї матері) ОСОБА_4 . Внук спадкодавця ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 22.08.2007 р. за р.№ 35, предметом якого є земельна ділянка площею 1,3325 га, розташована на території Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області, яка належала померлому ОСОБА_5 . Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , в тому числі в порядку ст. 1241 ЦК України, судом не встановлено.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42540768 від 22.12.2015, заповіт від 22.08.2007р. чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №35.

Факт укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 06 лютого 1966 року підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя № 2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Як вбачається із заповіту, посвідченого 13.08.2019 секретарем Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області, який зареєстровано в реєстрі за №65, ОСОБА_4 належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в рівних частинах заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59579008 від 25.02.2020, заповіт від 13.08.2019 чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №65.

Відтак, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав її чоловіку ОСОБА_5 , який остання успадкувала шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, проте не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові 350/1850/17 від 31.08.2020, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя не оформила свого права на спадкове майно після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у спадкоємців останньої, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищезазначене, відсутність у спадкодавиці ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок після смерті чоловіка ОСОБА_5 не є перешкодою для реалізації позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права на прийняття спадщини після смерті останньої.

Факт родинних відносин між позивачами та спадкодавицею ОСОБА_4 стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , згідно якого батьком ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 , та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , відповідно до якого матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_4 (а.с.10,11).

Згідно спадкової справи №45/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 25 лютого 2020 року подав приватному нотаріусу Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С. заяву про прийняття спадщини після померлої спадкодавиці за законом та за заповітом, посвідченим у Смолявській сільській раді Горохівського району Волинської області 13 серпня 2019 року за Р№65. Окрім позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_2 подали приватному нотаріусу Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С. заяви про прийняття спадщини після померлої спадкодавиці за заповітом, посвідченим у Смолявській сільській раді Горохівського району Волинської області 22 серпня 2007 року за НОМЕР_5 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2022 року №289/02-31 приватний нотаріус Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С. відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та неприватизовану земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , а також у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем після якого була його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що спадкоємці не подали документи на оформлення спадщини в повному обсязі.

Отже, матеріалами справи стверджується той факт, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом №65, посвідченим секретарем Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області 13.08.2019 р., після смерті ОСОБА_4 , предметом якого є житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_2 шляхом постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. ОСОБА_6 , яка є спадкоємницею за заповітом після померлої спадкодавці ОСОБА_4 , прийняла заповідану їй спадщину, до складу якої вищевказаний житловий будинок не входить.

Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , в тому числі в порядку ст. 1241 ЦК України, судом не встановлено.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Приписами частини 2 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивачів права на спадкування.

Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Суд, з врахуванням вищезазначених норм чинного законодавства та обставин справи дійшов висновку, що після померлої ОСОБА_4 позивачі прийняли спадщину, проте не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відтак, спадкове право позивачів може бути реалізоване лише в судовому порядку.

За наведених вище обставин суд вважає необхідним вжити заходи для захисту права сторін в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України шляхом визнання права власності на дане нерухоме майно в порядку спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з п.7 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з виписки із рішення «Смолявської сільської ради народних депутатів» від 29.09.1993 №16/1 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» ОСОБА_5 передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,60 га.

Таким чином, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5 , який за життя не набув права власності на земельну ділянку, хоча розпочав процедуру її приватизації, відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації успадкувала його дружина ОСОБА_4 , проте померла, не оформивши своїх спадкових прав, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері, який прийняв спадщину в установленому законом порядку, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами порушення його права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає витрати по сплаті судового збору на позивачів.

Керуючись ст.ст. 141,258,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.16,328,1216, 1217,1218, 1268 ЦК України, ст.ст.81, 125 ЗК України, п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , однак не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на (одну другу) житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , однак не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на (одну другу) житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом першої черги право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації на його iм`я земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області (раніше Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області) пiсля смерті матері ОСОБА_4 , котра прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 , однак не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_6 );

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_7 );

Відповідач: Берестечківська міська рада (вул.Т.Шевченка, 2, м.Берестечко, Луцький район, Волинська область, 45765, ).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук