Провадження № 2/161/57/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 лютого 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

позивача (в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що вона з 14.10.2006 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2022 було розірвано. У зазначеному шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені ще у лютому 2018 року, після її переїзду в м. Луганськ. У лютому 2022 вона разом з дітьми приїхала до ОСОБА_7 , де 07.09.2022 уклала шлюб з ОСОБА_8 .

Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчання, побут та умови проживання, не забезпечує дітей фінансово, не дбає про їх забезпечення продуктами харчування, а позиція відповідача, який перебуває у складі незаконних формуваннях та підтримує збройну агресію проти України лише шкодить дітям.

В новій сім`ї, яку створила позивач, ОСОБА_8 проявляє до дітей турботу, любов та увагу, маючи намір усиновити їх.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд, позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді від 27.09.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк до суду не надходило.

27.10.2022 ухвалою суду, замінено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору з Служби у справах дітей Луцької міської ради на Виконавчий комітет Луцької міської ради.

Ухвалою суду від 05.12.2022 закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлений позов підтримали та просили задовольнити з наведених у позовній заяві підстав, не заперечували щодо ухвалення заочного рішення у справі. Позивач просила судові витрати з відповідача не стягувати.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки та розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради, не заперечувала щодо задоволення позову.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 09, 10, 11).

Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2022 (а.с.06-07).

07.09.2022 ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , після чого змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с. 08).

Із довідок № 03-26/111 та № 03-26/110 від 21.10.2022, № 44 від 24.10.2022 вбачається, що станом на дату їх видачі ОСОБА_5 ОСОБА_6 відвідували КЗ ЗСО «Луцький ліцей № 21 імені Михайла Кравчука (а.с.51, 51), а ОСОБА_5 КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 9 комбінованого типу Луцької міської ради.

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 617-1 від 23.11.2022 затверджено висновок служби у справах дітей від 31.10.2022 № 183 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 » (а.с. 112).

Висновком Служби у справах дітей Луцької міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 » від 31.10.2022 № 183, встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 беруть активну участь у виховному та навчальному процесі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відвідують батьківські збори, цікавляться шкільним життям. Під час відвідування сім`ї за місцем проживання, ОСОБА_5 повідомила, що вже тривалий час не спілкується з батьком, який не намагається з нею зв`язатися, не цікавиться її життям та навчанням. Відтак, служба у справах дітей вважає за доцільне, просити суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Як вказано в ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07.12.2006 у справі «Хант проти України»).

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час не бере участі у вихованні дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує їх необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, не спілкується з ними. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей та самоусунення від виконання батьківських обов`язків.

Проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що відповідатиме інтересам дітей.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 200, 206, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 19, 150, ч.2 ст.164, 165-167 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , малолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Луцької міської ради (адреса: вул. Богдана Хмельницького, 21, м. Луцьк).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта