П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року місто Київ

справа № 381/1647/21

провадження №22-ц/824/1787/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - АТ «Комерційний Індустріальний Банк»

відповідач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк», подану адвокатом Нестеровим Едуардом Геннадійовичем,

на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Соловей Г.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивач АТ «Комерційний Індустріальний Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2006 року, права за яким відступлено відповідно до договору № 11/09-1 про відступлення права вимоги від 11 вересня 2020 року, в розмірі 768293,90 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 687138,78 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 22976,69 грн.; строкова заборгованість за відсотками - 3302,04 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 54876,39 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 27 серпня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 298/П/31/2007/840, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 57000 доларів США з відсотковою ставкою у розмірі 12,49%, строком до 22 серпня 2037 року.

В подальшому між банком і відповідачем 2 вересня 2014 року було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 298/П/31/840 від 22 серпня 2007 року, яким змінено валюту виконання зобов`язань та строк користування кредитними коштами.

У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 22 серпня 2007 року укладено договір поруки.

2 вересня 2014 року між банком та поручителем ОСОБА_2 укладено додатковий договір про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки від 22 серпня 2007 року.

15 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступив товариству право вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів.

Згідно додатку № 1 до договору ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до ОСОБА_1

28 липня 2020 року між ТзОВ «ФК Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «ФК «Венера Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступи ТзОВ «ФК «Венера Фінанс» право вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів.

Згідно додатку № 1 до договору ТзОВ «ФК «Венера Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1

8 вересня 2020 року між ТзОВ «Венера Фінанс» та АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТзОВ «ФК «Венера Фінанс» відступив АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» право вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів.

Згідно додатку № 1 до договору АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1

11 вересня 2020 року між АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» та АТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» відступив АТ «Камерційний Індустріальний Банк» право вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів.

Згідно додатку № 1 до договору АТ «Комерційний Індустріальний Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 зі своєї сторони порушив умови договору кредиту, унаслідок чого станом на квітня 2021 року має прострочену заборгованість в розмірі 768293,90 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів, як з боржника та поручителя.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2021 року позов АТ «Комерційний Індустріальний Банк» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Надані апелянтом до апеляційної скарги документи підтверджують обізнаність відповідачів про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь позивача, а також про розмір заборгованості, тому посилання відповідачів в частині неотримання інформації про відступлення права вимоги є безпідставним. Будь-яких дій щодо погашення заборгованості відповідачами не вчинялось.

Позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем до суду першої інстанції банківські виписки не є належними доказами наявності заборгованості. Надані позивачем виписки за рахунку позичальника підтверджують обставини видачі кредитних коштів, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача позичальника.

Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з внесенням змін до ст.559 ЦК України, які набрали чинності 4 лютого 2019 року, відсутні підстави вважати поруку припиненою.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Малиневський П.П. представник ОСОБА_2 (поручитель) просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується розпискою про повідомлення представника позивача (а.с.141 т.2), факт повідомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується витягом з сайту АТ «Укрпошта» по трекінгу поштового відправлення /за трек номерами (ідентифікаторами відправлень) 142 та 150/ (т.2 а.с. 155,156), з яких вбачається, що відправлення вручені особисто ОСОБА_2 , ОСОБА_1 6 січня 2023 року. Судове повідомлення про місце, дату та час засідання суду адвокату Малиневському П.П. відправлено на електронну адресу, яка зазначена адвокатом у його зверненнях до суду. Від адвоката Малиневського П.П. вдруге надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю витребування від позивача первинних документів, виписок з особових рахунків відповідачів за весь період дії кредитного договору від 22 серпня 2007 року та зобов`язання позивача заздалегідь надати копії цих документів представнику відповідача, для належної підготовки до участі в судовому розгляді справи. Колегія суддів вважала, що наведені в клопотанні обставини не є поважними причинами неявки сторони відповідача в судове засідання, а тому відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України дійшла висновку про можливість розгляду справу у відсутність учасників справи, які про місце, день і час засідання суду були повідомлені.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 22 серпня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 298/П/31/2007/840.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору, банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 57000 доларів США, в порядку і на умовах, визначених кредитним договором. Цільове призначення кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22 серпня 2007 року, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.3.1 кредитного договору передбачено, що відсотки за користування кредитом розраховуються на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,49% річних. Кредит надається строком до 22 серпня 2037 року (п.1.4 договору).

2 вересня 2014 року між банком та ОСОБА_1 укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 298/П/31/2007/840 від 22 серпня 2007 року. У відповідності до умов зміни валюти кредиту, між банком та ОСОБА_1 досягнуто домовленості з дня набрання чинності цим додатковим договором змінити валюту виконання зобов`язань за кредитним договором на національну грошову одиницю гривню.

Згідно правил проведення зміни валюти виконання зобов`язань на національну грошову одиницю, розмір зобов`язань ОСОБА_1 по поверненню кредиту станом на день підписання додаткового договору склав 719349,96 грн. Розмір зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом складає 67758,39 грн.

Відповідно до п.2.1 додаткового договору ОСОБА_1 встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 5,4% річних. У разі невиконання та/або неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, банк має право застосовувати процентну ставку +4 відсотки річних (п.2.2 додаткового договору). Пунктом 2.2.8 сторони змінили строк користування кредитними коштами до 21 серпня 2042 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, 22 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

2 вересня 2014 року між банком та ОСОБА_2 укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки від 22 серпня 2007 року, який викладено в новій редакції.

Відповідно до п.1.1 додаткового договору до договору поруки, ОСОБА_2 поручилася перед банком за належне виконання ОСОБА_1 взятих ним зобов`язань щодо погашення кредиту, наданого згідно кредитного договору. Пунктом 1.4 додаткового договору до договору поруки передбачено, що відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з ОСОБА_1 за виконання останнім зобов`язань за кредитним договором.

15 липня 2021 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № GL48N718070_IW про відступлення прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Бочкарьовою А.В., Зареєстрованого в реєстрі за № 497.

Відповідно до п.1 договору № GL48N718070_IW банк відступив ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» права вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору № GL48N718070_IW, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до договору.

Згідно до датку № 1 до договору № GL48N718070_IW від 15 липня 2012 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансруп» набуло право вимоги до ОСОБА_1

29 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФК «Венера Фінанс» укладено договір № 2907/01 про відступлення права вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., зареєстровано в реєстрі за № 454.

Відповідно до п.1 договору № 2907/01, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступив ТОВ «ФК «Венера Фінанс» права вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору № 2907/01, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до договору.

Згідно додатку № 1 до договору № 2907/1 від 29 липня 2012 року ТОВ «ФК «Венера Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1

8 вересня 2012 року між ТОВ «ФК «Венера Фінанс» та АТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Генезис Капітал» було укладено договір № 0709/01 про відступлення права вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., зареєстрований в реєстрі за № 1522.

Відповідно до п.1 договору № 0709/01, ТОВ «ФК «Венера Фінанс» відступив АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» права вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору № 0709/01, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до договору.

Згідно додатку № 1 до договору № 0709/01 від 8 вересня 2012 року АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1

11 вересня 2020 року між АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» та АТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено договір № 11/09-1 про відступлення права вимоги.

Відповідно до п.1 договору № 11/09-1, АТ «ЗНВКІФ «Генезис Капітал» відступив АТ «Комерційний Індустріальний Банк» права вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до договору № 11/09-1, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до договору.

Згідно додатку № 1 до договору № 11/09-1 від 9 вересня 2020 року АТ «Комерційний Індустріальний Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідачів заборгованості в сумі 768293,90 грн. Наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором від 22 серпня 2007 року станом на 1 квітня 2021 року не є належним та допустимим доказом існування заборгованості в заявленому позивачем до стягнення розмірі, оскільки він не охоплює весь період користування відповідачем кредитними коштами, а лише з 11 вересня 2020 року до 31 березня 2021 року. Крім того. цей розрахунок не є первинним документом, оскільки не відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Надана позивачем виписка по особовим рахункам не може слугувати підтвердженням існування боргу, оскільки з їх змісту також неможливо у повній мірі встановити період, за який утворився борг, його складові, як то проценти (розмір процентної ставки), неустойки (вид та розмір застосованої пені чи штрафу, комісії), а також суми на погашення заборгованості, що вносив відповідач.

Крім того, суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у відповідачів заборгованості перед позивачем матеріали справи не містять У справі немає, а ні належним чином складеного розрахунку заборгованості за період, який включає період кредитування (із зазначенням періодів її виникнення, застосованого розміру відсотків, формул розрахунку), а ні виписки по рахунку позичальника за період, який включає період кредитування.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Зобов`язальні відносини, як і інші цивільні правовідносини, виникають з обставин, визначених законом як юридичні факти.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів, є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч.1 ст.628 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку є кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», яким частину четверту статті 559 ЦК України викладене в наведеній редакції, набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом, та застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

У статі 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Установлено, що між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 22 серпня 2007 року був укладений кредитний договір, на виконання якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 57000 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_2 .

2 вересня 2014 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору від 22 серпня 2007 року. Сторони договору досягли згоди здійснити реструктуризацію заборгованості позичальника за кредитним договором № 298/П/31/2007/840 від 22 серпня 2007 року та змінити умови кредитування, в зв`язку з чим внести відповідні зміни та доповнення до кредитного договору шляхом укладення цього додаткового договору про внесення змін та доповнень № 1. Сторони домовились та встановлюють, що з дня укладання та підписання сторонами цього додаткового договору, кредитний договір діє з урахуванням змін та доповнень, викладених в цьому додатковому договорі та в частині, яка не суперечить останньому.

Відповідно до умов додаткового договору, сторони досягли домовленості з дня набрання чинності цим додатковим договором змінити валюту виконання зобов`язань за кредитним договором на національну грошову одиницю - гривню. Для визначення розміру зобов`язань за кредитним договором у гривнях приймається розмір фактичної заборгованості позичальника за кредитним договором у валюті отриманого кредиту станом на день укладання та підписання сторонами цього додаткового договору. Згідно правил проведення зміни валюти виконання зобов`язань на національну грошову одиницю за цим додатковим договором, розмір зобов`язань позичальника по поверненню кредиту станом на день підписання цього додаткового договору, складає 719349,96 грн. Надалі за текстом та змістом цього додаткового договору вказана сума у гривнях йменується як «кредит/Кредит». Розмір зобов`язань позичальника по сплаті процентів за користування кредитом складає 67758,39 грн.

Пунктом 2.1. додаткового договору передбачено, що на період з дня підписання сторонами цього додаткового договору до повного виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором та за умови належного їх виконання, для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється фіксована процентна ставка у розмірі 5,4% річних (стандартна процентна ставка).

Відповідно до п.2.2.3.1 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом факт/360, тобто із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня фактичного отримання кредиту та закінчуючи днем, що передує фактичному поверненню його позичальником. Зобов`язання по сплаті процентів визначаються/включаються Графіком платежів.

Пунктом 2.2.5 додаткового договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати позичальником Ануїтетних Платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у графіку платіж, який є невід`ємною частиною цього договору. Розмір щомісячних зобов`язань позичальника за цим додатковим договором визначається Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього додаткового договору.

Відповідно до п.3.2 додаткового договору у разі відмови банку від подальшого кредитування, позичальник зобов`язується не пізніше шести десяти календарних днів з дня отримання відповідної вимоги від банку достроково повернути банку кредит, сплатити нараховані відповідно до умов цього договору проценти за користування ним, а також виконати інші боргові зобов`язання за кредитним договором.

Сторони дійшли згоди, що у випадку неотримання позичальником вимоги, відправленої банком рекомендованим листом на адресу позичальника, зазначеному в розділі «Реквізити та підписи сторін» Кредитному договорі чи іншу відому банку адресу позичальника, та повернення до банку відповідного документу поштової організації з відміткою неотримання позичальником листа з вимогою, з будь-яких причин, зокрема, але не виключно, ухилення позичальника від належного отримання вимоги, тощо, вимога вважається отриманою позичальником на 7 (сьомий) календарний день з дати відправлення вимоги банком.

Крім того, установлено, що 22 серпня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки.

2 вересня 2014 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки від 22 серпня 2007 року, відповідно до умов якого в зв`язку із проведенням реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 298/П/31/2007/840 від 22 серпня 2007 року, виконання зобов`язань за яким забезпечується поручителем за договором поруки від 22 серпня 2007 року, сторони досягли згоди внести зміни та доповнення до договору поруки, який вступає в дію з моменту підписання його сторонами, шляхом викладення договору поруки новій редакції. У додатковому договорі строк поруки не встановлений.

10 березня 2021 року позивач направив відповідачам ОСОБА_1 повідомлення - вимогу про погашення заборгованості по договору в повному обсязі в сумі 764987,09 грн., яку останній отримав 16 березня 2021 року (а.с.59 т.1). За умовами п.3.2 договору позичальник зобов`язаний не пізніше шістдесяти календарних днів з дня отримання відповідної вимоги від банку достроково повернути банку кредит, сплатити нараховані відповідно до умов цього договору проценти за користування ним. Однак позичальник свій обов`язок не виконав.

Звертаючись до суду, позивач у позові зазначав, що у позичальника ОСОБА_1 існує заборгованість в загальній сумі 768293,90 грн., яка складається із: строкової заборгованості за кредитом в сумі 687138,78 грн.; простроченої заборгованості за кредитом в сумі 22976,69 грн.; строкової заборгованості за відсотками в сумі 3302,04 грн.; простроченої заборгованості за відсотками в сумі 54876,39 грн.

З наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за додатковим договором про внесення змін і доповнень № 1 від 2 вересня 2014 року вбачається, що позивач розраховував заборгованість, починаючи з 11 вересня 2020 року, із суми строкової заборгованості за кредитом в розмірі 696887,26 грн.

У графіку, який є додатком № 1 до додаткового договору про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 298/П/31/2007/840 від 22 серпня 2007 року, за серпень 2020 року зазначений залишок заборгованості за кредитним договором в сумі 696887,36 грн. (а.с.34-42 т.1).

Таким чином, заборгованість позичальника за тілом кредиту станом на 1 вересня 2020 року становила 696887,36 грн., яку останній мав сплатити, у разі виконання свого обов`язку відповідно до умов договору, до 21 серпня 2042 року (п.2.2.8 додаткового договору). В той же час на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор може вимагати дострокового повернення залишку кредиту в разі прострочення повернення чергової частини кредиту.

За період з вересня 2020 року по березень 2021 року (включно) простроченою заборгованість за кредитом є сума в розмірі 9748,58 грн. (696887,36 грн. - 687138,78 грн.).

Отже, станом на березень 2021 року у позичальника ОСОБА_1 рахувалась строкова заборгованість за кредитом в сумі 687138,78 грн. та прострочена заборгованість за кредитом в сумі 9748,58 грн.

Заборгованість позичальника по процентам за період з 11 вересня 2020 року по 31 березня 2021 року, які нараховані як на строкову заборгованість по кредиту, так і на прострочену заборгованості складає 21115,38 грн., в тому числі 295,38грн. проценти нараховані на прострочену заборгованість по кредиту ((687138,78 х 5,4% :100% : 360 х 202 дні) + (9748,58 грн. х 5,4% : 100% : 360 х 202)). Разом з тим, оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а позивач просив стягнути строкову заборгованість за відсотками в сумі 3302,04 грн., то саме в такій сумі може бути стягнута заборгованість з позичальника.

Відповідачем ОСОБА_1 , у порядку передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним у період після 2 вересня 2014 року (дата укладення додаткової угоди) умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у порядку та строки, визначені договором.

Відсутність виписки з особових рахунків відповідачів за весь період дії кредитного договору № 298/П/31/2007/840 від 22 серпня 2007 року не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки по-перше: укладаючи 2 вересня 2014 року додатковий договір до кредитного договору сторони визначили суму фактичної заборгованості по кредиту в загальній сумі 719349,96 грн.; по-друге: відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, які б підтверджували виконання останнім умов договору у період з 2 вересня 2014 року до пред`явлення кредитором вимоги до позичальника про дострокове повернення кредиту та сплати процентів. Крім того,за період, за який кредитор просить стягнути з позичальника заборгованість, виписки по особовому рахунку позичальника надана позивачем суду разом з позовною заявою (а.с.13-24 т.1).

Отже, оскільки позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитор вправі вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків в судовому порядку. Крім того, перед кредитором разом з позичальником має нести відповідальність і поручитель, у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів.

Порука ОСОБА_2 за додатковим договором про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки від 22 серпня 2007 року, в межах заявлених позивачем вимог, не припинена, зважаючи на наступне.

Установлено, що ні до договором поруки, ні додатковим договором про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки від 22 серпня 2007 року строк поруки не встановлений.

Строк користування кредитними коштами, отриманими позичальником відповідно до кредитного договору, встановлений до 21 серпня 2042 року (п.2.2. додаткового договору до кредитного договору).

4 листопада 2018 року набрав чинності Закон України від 3 липня 2018 року № 2478-III « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» , який був опублікований 3 листопада 2018 року в «Голосі України», та введений в дію 4 лютого 2019 року. Цим Законом речення друге ч.4 ст.559 ЦК України викладене в такій редакції: «Якщо такий строк (строк поруки) не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ч.4 ст.559 ЦК України, саме в такій редакції, оскільки правовідносини за договором поруки виникли до введення в дію Закон України від 3 липня 2018 року № 2478-III « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», та продовжили існувати після введення його в дію.

Отже, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором, що виникла з вересня 2020 року, а до суду кредитор звернувся у травні 2021 року, відсутні підстави вважати поруку ОСОБА_2 за договором поруки від 22 серпня 2007 року, з урахуванням положень додаткового договору про внесення змін і доповнень № 1 від 2 вересня 2014 року припиненою.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції неповно були встановлені обставини справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам Суд першої інстанції, встановивши наявність між сторонами кредитних правовідносин, пославшись на недоведеність кредитної заборгованості, формально підійшов до вирішення спору, фактично самоусунувшись від розгляду справи про стягнення кредитної заборгованості.

Апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку сума заборгованості по кредиту в загальній сумі 696887,36 грн., з яких строкова заборгованість за кредитом в сумі 687138,78 грн. та прострочена заборгованість за кредитом в сумі 9748,58 грн., а також нараховані відсотки на строкову заборгованість за кредитом в сумі 3302,04 грн., на прострочену заборгованості за кредитом в сумі 295,38грн.

Що стосується простроченої суми заборгованості за кредитом в розмірі 13228,11 грн., яка рахувалася станом на 11 вересня 2020 року, то в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки з наявних в матеріалах справи документів, встановити період виникнення такої заборгованості не вдалося можливим.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд врахував, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 11524,41 грн., за подання апеляційної скарги - 17286,62 грн., за подання касаційної скарги - 23048,82 грн. Позовні вимоги задоволені на 91,17% (700484,76 грн. х 100%: 768293,90грн. Виходячи із положень ст.141 ЦК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 47280,62 грн., з кожного по 23640,31 грн.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк», подану адвокатом Нестеровим Едуардом Геннадійовичем, задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 2 листопада 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Комерційний Індустріальний банк» заборгованість за кредитним договором №298/П/31/2007/840 від 22 серпня 2007 року, в сумі 718002,74 грн., яка складається з строкової заборгованості за кредитом в сумі 687138,78 грн., простроченої заборгованості за кредитом в сумі 9748,58 грн., нарахованих відсотків на строкову заборгованість за кредитом в сумі 3302,04 грн., нарахованих відсотків на прострочену заборгованості за кредитом в сумі 295,38грн., а всього 700484,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частках на користь АТ «Комерційний Індустріальний банк» витрати по сплаті судового збору по 23640,31грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус