Справа № 750/9516/22
Провадження № 2/750/323/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 8727 грн. 71 коп.

Обґрунтовано позов тим, що 17 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. було відкрито виконавче провадження № 66873206 на підставі виконавчого напису, вчиненого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 76817, за яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в загальній сумі 10141 грн. 90 коп. В рамках вказаного виконавчого провадження з позивача було стягнуто грошові кошти в загальній сумі 9741 грн. 90 коп., з яких 8727 грн. 71 коп. перераховано на користь стягувача, а 1014 грн. 19 коп. витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2021 року вказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин відпала підстава, за якої відповідач набув грошові кошти, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно та належним чином, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте доказів на підтвердження поважності причин неявки суду не надав.

Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 76817, за яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в загальній сумі 10141 грн. 90 коп. (а.с. 7).

Вказаний виконавчий напис знаходився на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О., виконавче провадження ВП 66873206.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2021 року у справі № 750/10709/21 виконавчий напис № 76817 вчинений 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість в загальній сумі 10141 грн. 90 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 21 вересня 2021 року виконавче провадження № 66873206 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису закінчено (а.с. 9-10).

Згідно інформації приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 08.02.2022, під час здійснення виконавчого провадження № 66873206 приватним виконавцем було загалом стягнуто з боржника 10141 грн. 90 коп., з яких: 400 грн. 00 коп. витрати виконавчого провадження; 1014 грн. 19 коп.- основна винагорода приватного виконавця та 8727 грн. 71 коп. перераховано стягувачу на погашення боргу за ВП № 66873206 (а.с. 8).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).

Оскільки рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2021 року у справі № 750/10709/21 виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій ТОВ «Вердикт Капітал» набуло кошти від позивача внаслідок виконання виконавчого напису нотаріуса.

За встановлених обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку з наявністю підстав для задоволення позову, позивачу мають бути відшкодовані понесені у справі судові витрати на правничу допомогу.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Антоненко В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 21/09 від 21.09.2021 та ордеру серії СВ № 1042522 від 22.12.2022.

Згідно квитанції від 05.01.2023 позивач сплатив згідно договору № 21/09 від 21.09.2021 адвокату 8000 грн.

Відповідно до звіту адвоката про виконану роботу за договором № 21/09 від 21.09.2021, станом на 04.01.2023 адвокатом виконані наступні роботи (послуги): 14.01.2022 усна консультація 500 грн.; 24.01.2022 складання та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця 1000 грн. (1 год.); 14.12.2022 повторна консультація із вивченням документів та узгодженням правової позиції 1000 грн.; 21.12.2022 складання позовної заяви та підготовка пакету документів для подачі позову 5500 грн. (5,5 год.), а всього на суму 8000 грн.

Згідно частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місце знаходження: вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи 36799749) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) грошові кошти, які були стягнуті за виконавчим написом приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за № 76817 від 12 червня 2021 року в сумі 8727 грн. 71 коп. (вісім тисяч сімсот двадцять сім грн. 71 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя