Справа № 147/775/22
провадження № 2/694/98/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

07.02.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Федорець С.В.,

за участю секретаря Літвін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомо, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_3 ), третя особа, що не заявляє вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Ободівської сільської ради (адреса: вул. Дружби, 4, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, ЄРДПОУ 44096404), Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: провулок В. Погорілого, 1, м. Звенигородка, Черкаська область, 20202, ЄРДПОУ 04061062) про визнання батьківства за рішенням суду, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства за наступними підставами.

Так, позивач вказує, що у 2016 році він разом з відповідачкою сумісно проживали та вели спільне господарство у с.Ободівка Гайсинського району Вінницької області. ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачка народила дочку, ОСОБА_3 , батьком якої є позивач, що також підтверджується ДНК-тестом на батьківство. Після народження дитини відповідачка відмовилася від дитини, залишила її позивачеві та виїхала до м.Звенигородка Черкаської області. При цьому, оскільки реєстрацію народження дитини була проведена іншою особою, позивач не мав змоги подати заяву про батьківство на підставі статті 126 СК України, тому змушений звернутися до суду.

На підставі викладеного позивач просить визнати його, ОСОБА_1 , 1978 року народження, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 №21 від 07.02.2017 року, зазначивши його батьком дитини та змінивши прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Ухвалою судді Звенигородського районного суду від 13.10.2022 року було відкрито провадження у справі. 29.11.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд.

До судового засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши заяву з проханням слухати справу у відсутність сторони позивача та задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачка до судових засідань не з`являлася з невідомих суду причин, відзив на позов не надала, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представники третіх осіб до судового засідання не з`явилися, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в зв`язку з неявкою усіх сторін в судове засідання.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини сторін регулюються такими нормами права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Так, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 10), актовий запис № 21 від 07.02.2017 року.

У графі «батько» записаний ОСОБА_6 , графі «мати» вказана відповідачка, ОСОБА_2 .

Як вбачається з інформації, наданої Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), у актовому записі №21 від 07.02.2017 року про народження ОСОБА_3 відомості про батька зазначені на підставі статті 135 СК України, оскільки мати дитини не перебуває у шлюбі (а.с. 17).

Згідно до наданого акту обстеження умов проживання, неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає у с.Ободівка Гайсинського району Вінницької області разом з позивачем та його матір`ю, ОСОБА_7 (а.с. 13).

За результатами аналізу ДНК на батьківство, ОСОБА_1 з ймовірністю 99,999999% є біологічним батьком ОСОБА_3 (а.с. 14).

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині третій ст. 128 Сімейного кодексу України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша ст. 135 Сімейного кодексу України).

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у цивільній справі № 159/3926/18, щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у цивільній справі № 478/690/18.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дітей, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 резолютивна частина повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи, що факт батьківства безспірно підтверджений аналізом ДНК, приходить до висновку, що встановлено законні підстави для задоволення позову та визнання позивача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 128, 129, 130, 134, 135 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1-33, 61, 81, 258, 263-268, 280-282, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомо, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ), третя особа, що не заявляє вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Ободівської сільської ради (адреса: вул. Дружби, 4, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, ЄРДПОУ 44096404), Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: провулок В. Погорілого, 1, м. Звенигородка, Черкаська область, 20202, ЄРДПОУ 04061062) про визнання батьківства за рішенням суду, - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (№ 21 від 07.02.2017 року), а саме - зазначити батьком дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, змінивши прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений 17.02.2023 року.

Суддя Світлана ФЕДОРЕЦЬ