01 лютого 2023 року м. Кропивницький
справа № 405/847/22
провадження № 22-ц/4809/240/23
судді Кропивницького апеляційного суду А.М. Голованя у цивільній справі за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 вересня 2022 року у складі судді Драного В.В.
Короткий зміст судового рішення
01 лютого 2023 року Кропивницьким апеляційним судом в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах було ухвалено постанову про часткове задоволення апеляційної скарги та скасовано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 вересня 2022 року з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .
Вважаю за необхідне по даній справі висловити окрему думку, виходячи з наступного.
При цьому, апеляційний суд зазначив, що ухвалення нового рішення пов`язано із колізією між мотивувальною та резолютивною частинами суду першої інстанції, а саме констатування наявності факту бездіяльності (протиправності слідчих) при проведенні досудового розслідування кримінального провадження, і одночасною відмовою у задоволенні позову в цій частині вимог.
Проте, вважаю, що при перегляді рішення було допущено вихід за межі доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Проте, судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або було неправильно застосовано норми матеріального права.
Як убачається з апеляційної скарзі на рішення суду, особа яка її подала - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області просило скасувати рішення тільки в частині задоволених позовних вимог, тобто в частині стягнення моральної шкоди.
Втім, постановою апеляційного суду рішення суду першої інстанції було скасоване повністю, в тому числі і в частині яка не оскаржувалась, та ухвалено нове рішення.
Крім того, цивільний апеляційний суд взяв на себе не властиві функції надання правової оцінки діям (бездіяльності) поліції та прокуратура, які було вчинені в порядку кримінального провадження.
Згідно статей 1 та 2 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на всій території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Також, вважаю, не підлягає задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди, яку, на думку позивача, вона зазнала внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів.
Тому, суд вважав, що доводи ОСОБА_1 про спричинення їй моральної шкоди, як законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 , яка полягає у моральних стражданнях, викликаних бездіяльністю слідчого та прокурорів при досудовому розслідуванні у вказаному кримінальному провадженні, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статей 1173, 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач в цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди в розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.
Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За змістом частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.
За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.
Використання позивачем передбаченого законом судового контролю на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені вказані ухвали слідчим суддею, є легальною можливістю захистити свої права, якою він скористався.
Позивний результат від реалізації процесуальних прав позивача в межах досудового слідства не є достатнім доказом протиправності дій відповідача і тому не може бути підставою для цивільно-правової відповідальності.
Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності.
Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди.
При цьому не будь-яке рішення слідчого судді свідчить про протиправність дій державних органів, а мають значення конкретні обставини, встановлені таким рішенням.
Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені зазначені позивачем ухвали слідчого судді, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідача і притягнення його до цивільно-правової відповідальності.
При встановленні в порядку судового контролю слідчим суддею протиправності дій чи бездіяльності слідчих органів для вирішення питання про відшкодування шкоди необхідним є доведення заподіяння такими діями (бездіяльністю) моральної шкоди та, відповідно, наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою.
З огляду на зазначене, процесуальні рішення (бездіяльність), на які посилається позивач на обґрунтування позову, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України, що у свою чергу є механізмом реалізації права особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування і тому не свідчать про незаконність дій дізнавача та прокурорів, як підстави для відшкодування моральної шкоди.
Тому вважаю, що, оскільки права ОСОБА_1 в кримінальному провадженні були відновлені ухвалами слідчого судді, то це є достатньою сатисфакцією із урахуванням обставин цієї справи.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду А.М. Головань