Номер провадження: 22-ц/813/2828/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Дришлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

переглянувши справу №522/11542/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2022 року у складі судді Яреми Х.С., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 22 червня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на відсутність домовленості щодо виконання обов`язку по утриманню дитини, проживання батька окремо, позивач ОСОБА_1 просила:

стягувати з відповідача ОСОБА_2 на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 20000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

стягнути з відповідача ОСОБА_2 на додаткові витрати на дитину в розмірі 3000,00 грн., щомісячно;

стягнути судові витрати (т.1 а.с.2-13).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 2 липня 2021 року відкрито провадження в справі (т.1 а.с.57).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково в сумі 1255,00 грн., зазначивши у відзиві, що не має доходу для сплати заявленої позивачем суми 23000,00 грн. на місяць. Податкова декларація за 2020 рік вказує на те, що середній місячний дохід становить близько 15000,00 грн., з якого має сплачувати податки, забезпечувати власне утримання та лікування, здійснювати оплату комунальних платежів, надавати допомогу матері пенсіонеру по інвалідності тощо. Позивач має рівний з ним обов`язок по утриманню дитини та повинна також бути працевлаштованою (т.1 а.с.61-62).

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, за змістом якої докази щодо стану здоров`я відповідача неналежні; нею на утримання дитини витрачається 90% власного доходу, який є мінливим та становить кілька тисяч гривень на місяць; перебування на утриманні відповідача його матері не доведено, оскільки аліменти на утримання матері ним не сплачуються (т.1 а.с.70-72).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2022 року позовні вимоги про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 4000,00 грн., щомісячно, починаючи з 18 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (т.3 а.с.22-27).

Висновок суду мотивовано тим, що за даними податкової декларації за 2020 рік місячний дохід без відрахування податків становив близько 15000,00 грн., що рух коштів на банківських рахунках ОСОБА_2 за період з 21 липня 2020 року по 1 жовтня 2021 року вказує на місячний дохід у 2021 році 32581,00 грн. ОСОБА_2 має на праві власності дві квартири, у одній з яких проживає дружина та дитина, комунальні послуги сплачує відповідач. Доказів перебування на утриманні матері не надано, інших дітей не має. Розмір аліментів у 4000,00 грн. на місяць визначено судом з урахуванням встановленого доходу платника аліментів, віку та здоров`я дитини, що обумовлюють її потреби, а також рівності обов`язків батьків по утриманню дитини. Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, суд виходив з того, що заявлені позивачем як додаткові витрати на заняття дитиною плаванням та карате не пов`язані з особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Мінімальний гарантований розмір аліментів стягується з осіб у разі відсутності високого доходу. Дохід відповідача становить 32581,00 грн. на місяць, тому можливо стягувати аліменти у заявленому розмірі 20000,00 грн., виходячи в тому числі й з принципу якнайкращих інтересів дитини. Квартира, в якій проживає позивач і дитина, зареєстрована на праві власності відповідача, проте є спільною власністю подружжя, після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відповідач став вимагати від неї сплачувати за комунальні послуги. У розумінні законодавства рівність обов`язків батьків щодо дитини не є рівністю цифр фінансового забезпечення, а є рівністю частин від власного заробітку кожного, що вчиняються батьками на дитину. Матір дитини має невеликий мінливий дохід, який майже повністю витрачає на дитину, а стягнуті аліменти становлять 1/8 частку від доходу батька. Належне утримання дитини є обов`язком батька. Щодо додаткових витрат на дитину, то позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження відвідування дитиною занять з плавання та карате, проте суд такі до уваги не взяв. Витрати за правову допомогу заявлено у розмірі гонорару адвоката 30000,00 грн., який зафіксовано в договорі про надання правової допомоги як фіксована сума, тому такий розмір винагороди не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, є співмірним до складності та обсягу виконаної роботи, зі стягнутим судом розміром витрат на правову допомогу 3000,00 грн. позивач не погоджується.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 , 1988 року народження, та ОСОБА_1 , 1988 року народження, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2021 року в справі №522/4687/21 шлюб, укладений 21 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано.

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем з 2013 року, основний вид діяльності: 77.21 Прокат товарів для спорту та відпочинку.

ОСОБА_2 є власником квартири, загальною площею 54,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 18 лютого 2021 року, та квартири, загальною площею 38,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 20 липня 2018 року.

Задекларована загальна сума доходу ОСОБА_2 за 2020 рік, з якої сплачено податки та інші обов`язкові платежі, становить 179853,00 грн.

Інформація про задекларовані доходи та видатки за 2021 рік відсутня.

Судом витребувані з банківських установ дані, з яких вбачається рух коштів за період з 21 липня 2020 року по 1 жовтня 2021 року по банківському рахунку в АТ «Універсалбанк» та за період з 1 січня 2018 року по 18 жовтня 2021 року по банківському рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» (рахунки містять дані про надходження та видатки, проте аналіз, який би встановлював безспірний дохід ОСОБА_2 як такий відсутній). Відомості про задекларовані доходи та видатки ОСОБА_1 , належне їй на праві власності нерухоме та рухоме майно відсутні.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Дитина проживає з ОСОБА_1 .

Обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття визнається, проте батьки не досягли домовленості між собою щодо способу виконання обов`язку утримувати дитину, як наслідок, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, де спосіб стягнення аліментів визначила у твердій грошовій сумі.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання обов`язку утримувати дитину, відсутність домовленості має наслідком стягнення аліментів за рішенням суду шляхом присудження аліментів у твердій грошовій сумі, визначеній судом з урахуванням обставин, передбачених частиною 1 статтею 182 СК України, та з дотриманням вимог, передбачених частиною 2 даної норми матеріального права, а саме, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1 заявлено вимоги про стягнення аліментів у розмірі 20000,00 грн. ОСОБА_2 визнав вимоги частково на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції присудив до стягнення аліменти в розмірі 4000,00 грн., з чим суд апеляційної інстанції погоджується, оскільки такий розмір аліментів ґрунтується на зібраних у справі доказах. Достатність даного розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини не спростована, розмір аліментів у 4000,00 грн. у декілька разів перевищує мінімальний гарантований законом розмір аліментів на одну дитину.

Рівність прав та обов`язків батьків по відношенню до своєї дитини не звільняє матір від обов`язку утримувати дитину у разі стягнення аліментів з батька дитини.

Доказів для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 20000,00 грн. (двадцяти тисяч) на місяць, рівно як і в сумі більшій, ніж присудженій судом сумі 4000,00 грн. (чотири тисяч), не надано.

Витрати у розмірі 3000,00 грн. (трьох тисяч) на місяць (плавання, карате, спортивний одяг тощо), які заявлені ОСОБА_1 як додаткові витрати на дитину, не є витратами, що підпадають під положення статті 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В цій частині вимог суд першої інстанції правильно відмовив за відсутністю матеріально-правових підстав.

При розподілі витрат, які понесені у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу, суд виходив з положень частин 4, 5 статті 137 ЦПК України, тому покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (трьох) при заявлених 30000,00 грн. (тридцяти) відповідає принципу співмірності розміру витрат із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та іншими критеріями, що підлягають врахуванню згідно частини 4 статті 137 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 369, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді А.І.Дришлюк

Є.С.Сєвєрова