Справа № 212/1242/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
11 лютого 2022 року позивач ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак А.М., звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнив (в ред. від 02.05.2022), до відповідачів ПрАТ «СГ «ТАС», ОСОБА_3 , у якому просить суд стягнути на його користь з ПрАТ «СГ «ТАС» різницю між ринковою вартістю майнового збитку завданого в результаті пошкодження майна та страховим відшкодуванням за заподіяну у ДТП шкоду у розмірі 14 689,40 грн., з ОСОБА_2 суму франшизи у розмірі 1500 грн., моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.
Ухвалою судді від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд справи, роз`яснено учасникам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
14 березня 2022 року, 04 квітня 2022 року, 03 травня 2022 року судовий розгляд відкладений за клопотаннями представників позивача, відповідача СГ «ТАС» з посиланням на воєнний стан у країні і неможливість взяти участь у судових засіданнях.
Ухвалою суду від 26 травня 2022 року судовий розгляд відкладений через відсутність документального підтвердження про отримання відповідачами копії уточненої позовної заяви.
Ухвалами суду від 21 червня 2022 року, 19 липня 2022 року судовий розгляд відкладений через неявку відповідачів.

Ухвалами суду від 07 вересня 2022 року, 06 жовтня 2022 року судовий розгляд відкладений за клопотанням представника позивача у зв`язку з неможливістю участі експерта в судовому засіданні.

27 жовтня 2022 року у судовому засіданні заслухані учасники справи, допитано свідка, оголошено перерву до 24.11.2022.

24 листопада 2022 року судовий розгляд не відбувся через відсутність електроенергії в приміщенні суду.

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року судовий розгляд відкладений за клопотанням представника позивача про надання часу для отримання та долучення до матеріалів справи доказів.

22 грудня 2022 року судовий розгляд не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Колочко О.В. у щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 19 січня 2023 року судовий розгляд відкладений за клопотанням представника позивача про надання часу для отримання та долучення до матеріалів справи доказів.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні від 27.10.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що позивач звертався до страхової компанії, яка відшкодувала вартість майна у розмірі 2440,60 грн. За звітом оцінювача майновий збиток становить 18 630 грн., який визначений у зв`язку з неможливістю використання майна, а тому з страхової компанії підлягає стягненню різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та встановленими збитками у розмірі 14 689,40 грн., а з ОСОБА_2 сума франшизи 1500 грн., моральна шкода у розмірі 30 000 грн. У подальшому надав письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представників.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні від 24.10.2022 підтримав позовні вимоги та підтримав позицію, висловлену представником позивача ОСОБА_4 .

Відповідачі, які належним чином повідомлялися про час, дату та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, своїм право на подачу відзиву на позовну заяву не скористалися.

Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України на підставі наявних в ній доказів (заочний розгляд).

У судовому засіданні від 27.10.2022 було допитано свідка ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що вона є оцінювачем ТОВ «Бюро незалежної оцінки» і робила висновок майнового збитку вибивачки позивача, який визначила як суму вартості майна з урахування 10% зносу. Оскільки майно було індивідуального виготовлення і порівняти його неможливо, то вона враховувала його вартість з урахуванням зносу, використовувала витратний підхід. За інформацією замовника вибивачка не підлягає відновленню. На її думку, якщо і надасться комусь можливим відновити майно індивідуального виготовлення, це не буде гарантувати використання за призначенням цього майна, так як пошкоджено конструкцію і деталі.

Заслухавши представників позивача, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , який здійснює підприємницьку діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, є власником нержавіючої вибивачки для килимів, яку придбав 02.07.2021 у ФОП ОСОБА_7 за 20 700 грн. (а.с. 9, 25).

06 липня 2021 року о 20.05 год. на автомийці «Clean City» за адресою: АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 серпня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 10-11).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 9917392 від 05.05.2021, франшиза 1500 грн. (а.с. 33).

23 вересня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 складений Звіт № 24/249 про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку завданого об`єкту оцінки (а.с. 35-45).

Відповідно до Звіту № 24/249, складеного на підставі Акту огляду місця події/пошкодженого майна від 07.09.2021, який особисто оцінювачем не проводився, повідомлення про ДТП вих. № 609 від 30.08.2021, фотовізуальної характеристики пошкоджених елементів, оцінювачем встановлено, що об`єкт оцінки потребує проведення ремонтних робіт по відновленню елементів, які частково або повністю прийшли в непридатний стан для подальшого використання, а саме залізний висувний ящик + сушилка деформовані.

23 вересня 2021 року ФОП ОСОБА_8 як суб`єкт оціночної діяльності зробив Висновок № 24/249-1 щодо об`єкту оцінки сушилки для автокилимів, металевої, відповідно до якого розмір матеріального збитку становить на дату оцінки 16 червня 2021 року 3940,60 грн. (а.с. 34).

10 листопада 2021 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бюро незалежної оцінки» виконаний Звіт про оцінку майна на підставі Акту огляду від 04.11.2021, видаткової накладної № 1 від 01.07.2021, товарного чеку № 6 від 02.07.2021, договору про надання правової допомоги № 15/07/21-0, інших даних отриманих від Замовника та зібрані оцінювачем самостійно (а.с. 12-32).

Відповідно до Звіту від 10.11.2021 ринкова вартість майнового збитку, завданого в результаті пошкодження майна, а саме нержавіючої вибивачки для килимків індивідуального виготовлення, визначена витратних підходом, з урахуванням округлення, станом на дату оцінки 06.07.2021, складає 18 630,00 грн. (а.с. 13).

У своєму Звіті від 10.11.2021 оцінювач зазначає, що, оскільки за інформацією замовника пошкоджений об`єкт не підлягає відновленню, тому майновий збиток буде дорівнювати до відновлювальної вартості самого об`єкту (а.с. 12 зворотній бік).

17 листопада 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 18 630 грн. (а.с. 124).

29 листопада 2021 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) надало відповідь на ім`я ОСОБА_9 , у якій страхова компанія навела розрахунок суми страхового відшкодування у розмірі 2440,60 грн., посилаючись на Звіт № 24/249 від 23.09.2021 ФОП ОСОБА_8 , згідно якому матеріальний збиток становить 3940,60 грн., франшиза 1500 грн., та зазначила, що не може провести виплату згідно Звіту від 10.11.2021 ТОВ «Бюро незалежної оцінки», оскільки заміна безпідставна і вартість пошкодженого об`єкта завищена (а.с. 33).

30 листопада 2021 року АТ «СГ «ТАС» перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкоджену сушилку у розмірі 2440,60, що підтверджується роздруківкою Монобанку (а.с. 123).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 5 вказаного Закону є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що 06 липня 2021 року у результаті ДТП із забезпеченим СГ «ТАС» транспортним засобом Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 було пошкоджено майно позивача сушила для автокилимів.

При визначенні розміру матеріального збитку оцінювачем ФОП ОСОБА_8 застосовано витратний (майновий) підхід, який полягає у визначенні матеріальних витрат, які необхідно понести для відновлення пошкодженого майна до стану, в якому воно перебувало до моменту пошкодження, у зв`язку з чим ним використано калькуляцію вартості витрат, пов`язаних з ремонтними роботами та затратами в кошторисному програмному комплексі «АВК-5».

При цьому, оцінювачем ФОП ОСОБА_8 не було враховано, що нержавіюча вибивачка для килимів, виготовлена ТОВ «Юніон-Плюс», у зв`язку із специфікацією матеріалів, з яких вона виготовлена не підлягає ремонту, і потребує повної заміни, про що зазначено у відповіді ТОВ «Юніон-Плюс» як виробника на запит адвокатові Новаку А. від 13.01.2023.

Крім того, в судовому засіданні допитана у якості свідка оцінювач ОСОБА_6 , яка проводила відповідний огляд сушилки і визначала розмір матеріального збитку, пояснила, що нею враховано індивідуальність виготовлення майна, і неможливість відновлення за інформацією замовника. На її думку, ремонт вибивачки не гарантував її використання за призначенням.

Матеріали справи не містять інших даних, які б спростовували покази свідка та її висновок, як оцінювача, щодо розміру матеріального збитку, сторонами клопотань про проведення судової товарознавчої експертизи для з`ясування цього питання не заявлялося.

Таким чином, Страхова група «ТАС» при розрахунку розміру матеріального збитку безпідставно не врахувала Звіт від 10.11.2021 ТОВ «Бюро незалежної оцінки» та визначила суму страхового відшкодування у розмірі 2440,60 грн., тобто без урахування необхідності повної заміни сушилки для килимів індивідуального виготовлення.

Отже, як встановлено судом, розмір матеріального збитку, понесений позивачем у результаті ДТП, становить 18630,00 грн., що не перевищує ліміт відповідальності страхової компанії за страховим полісом № АР 9917392 від 05.05.2021, який на час ДТП визначений за розпорядженням Нацкомфінпослуг в 130 000 грн. ПрАТ «СГ «ТАС» проведено страхову виплату позивачу в розмірі 2440,60 грн., отже, невиплачена сума страхового відшкодування у розмірі 14 689,40 грн. (18630,00 грн. 2440,60 грн. 1500 грн. франшизи) не перевищує встановлений страховий ліміт.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме в частині відшкодування суми франшизи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка полягає у різниці між ринковою вартістю майнового збитку завданого в результаті пошкодження майна та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 14 689,40 грн., з ОСОБА_2 франшизи у розмірі 1500 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому обов`язковою умовою для можливості відшкодування моральної шкоди судом має бути доведення у належний процесуальний спосіб фактів настання такої шкоди, протиправності дій, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку.

Такі правові висновки зазначені у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2021 року у справі № 201/3997/18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року у справі № 686/20079/18 (провадження № 61-5360св19); постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16 .

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Згідно зі ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27 липня 2004 року по справі «Ромашов проти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій та має бути подана письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково». Суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Судом встановлено, що майно позивача сушилка для автокилимів була пошкоджена внаслідок ДТП за участі автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 , у зв`язку із чим ФОП ОСОБА_1 було завдано суттєвих незручностей у його підприємницькій діяльності, що призвело до душевних переживань, зміни психологічного стану, але, на думку суду, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в заявленому розмірі, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 5 000 грн., що на переконання суду є достатнім з врахуванням засад розумності, справедливості та співмірності.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 15 липня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Новаком А.М. укладено Договір № 15/07/21-0 про надання правової допомоги, згідно з умовами якого за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами даного Договору клієнт не сплачує адвокату гонорар (пункт 4.1 Договору) (а.с. 47), а тому у суду немає правових підстав для розподілення судових витрат, пов`язаних із наданням позивачу правничої допомоги. Крім того, на підставі ордеру № 1132661 у справі приймав участь адвокат Павленко В.В., при цьому суду не надано договір про надання правничої допомоги, укладений між позивачем і цим адвокатом, також не надано доказів щодо обсягу наданих ним послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Крім того, позивачем заявлено до відшкодування витрати, пов`язані із залученням спеціаліста для виготовлення звіту про оцінку майна, які обґрунтовуються копією Договору на проведення оцінки майна № 818 від 04.11.2021, згідно з пунктом 2 якого вартість робіт становить 1200 грн., які замовник зобов`язаний перерахувати протягом 3-х робочих днів після підписання Договору (а.с. 30), проте доказів на оплату цих послуг суду не надано, а тому суд відмовляє у їх відшкодуванні.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 992,40 грн. (а.с. 1) за позовні вимоги майнового характеру, виходячи з ціни позову 46 189,40 грн., у мінімально встановленому розмірі відповідно до ст. 4, ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача СГ «ТАС» судовий збір у розмірі 317,57 грн. (32 % від ціни позову), з відповідача ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 674,83 грн. (68 % від ціни позову).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76, 81, 82, 89, 141, 211, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 14 689 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 40 коп., судовий збір у розмірі 317 (триста сімнадцять) грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 5 000 (п`ять тисяч) грн., франшизу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., судовий збір у розмірі 674 (шістсот сімдесят чотири) грн. 83 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , юридична адреса: 03117, м. Київ, пр. Перемоги, 65.

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений та підписаний 17 лютого 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко