САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/246/23
Провадження №2/726/94/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

за участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу № 726/246/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:

30.01.2023 на адресу Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», від імені та в інтересах якого діє представник - адвоката Михайлова Н.М., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути відповідача заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 7 005 грн. 74 коп., а також інфляційні втрати 460 грн. 25 коп., 3 % річних 104 грн. 80 коп.

Позовні вимоги ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» обґрунтовує тим, що відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за № 2496, та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за № 2500 споживач ОСОБА_1 здійснював фактичне споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , постачальником якого був ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП». На умовах Типового договору 29.06.2021 ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу та є побутовим споживачем природного газу, що підтверджується відкриттям абонентського рахунку № НОМЕР_1 (EIC код 56XM40A553247802) на його ім`я у ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП».

Нарахування за надані послуги з газопостачанняздійснювалися відповідно до об`ємів спожитого газу за даними Оператора ГРМ та встановленими цінами на газ.

Також вказує, що споживач ОСОБА_1 фактично користувався природним газом, постачальником якого у період з липня 2021 року по січень 2022 року був ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» та використав 894,79 куб.м на загальну суму 7005 грн. 74 коп., що підверджується довідкою про фінансовий стан споживача.

Зазначає і про те, що споживачу направлялись платіжні доручення (рахунки на оплату за природний газ) для оплати вартості спожитого ним природного газу, однак жодної проплати споживач не здійснив, а тому станом на 18.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 7005 грн 74 коп.

При цьому, ОСОБА_1 не звертався до ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг товариства та фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин. Також останній не звертався до Оператор ГРМ щодо проведення йому корегування об`ємів (обсягів) спожитого газу.

Оскільки споживач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплатив повну вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» за спожитий природний газ вказує, що у відповідності до положень ст. 625 ЦК України за період з 26.08.2021 по 23.02.2022 боржнику нараховано інфляційні втрати у розмірі 460 грн. 25 коп. та 3 % річних у розмірі 104 грн. 80 коп., які теж просить стягнути на свою користь.

Також просить вирішити питання судових витрат у справі, які слід покласти на відповідача (а.с.1-33).

Від відповідача ОСОБА_1 , відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» надійшла до суду 30.01.2023 та того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2023 (а.с. 34).

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 10 лютого 2023 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача по справі, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України (а.с.35), було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 21 лютого 2023 року, про що повідомлено сторони (а.с.36).

У судове засідання, представник позивача не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 21.02.2023, через систему «Електронний суд», до суду надійшла заява у якій представник просить про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Про поважні причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення до суду не скерував.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.

Дослідивши матеріали справи, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та наявні у ній докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за № 2496, та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за № 2500 відповідач ОСОБА_1 , як споживач, здійснював фактичне споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , постачальником якого був ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП».

На умовах Типового договору 29.06.2021 ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу, копія якої долучена до позову (а.с.11).

Крім того, відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, що підтверджується відкриттям абонентського рахунку № НОМЕР_1 (EIC код 56XM40A553247802) на його ім`я у ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (а.с.10).

До матеріалів справи долучено платіжні доручення (рахунки на оплату за природний газ), які направлялись споживачу для оплати вартості спожитого ним природного газу, зокрема: за липень 2021 у розмірі 294,67 грн.; за серпень 2021 у розмірі 532,07 грн.; за вересень 2021 у розмірі 1 288,49 грн.; за жовтень 2021 у розмірі 2 113,94 грн.; за листопад 2021 у розмірі 4 111,02 грн.; за грудень 2021 у розмірі 6 837,29 грн. та за січень 2022 у розмірі 7005,74 грн.(а.с.14-20).

Як вбачається з виставленого позивачем ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» відповідачу рахунку фінансового стану, споживач ОСОБА_1 фактично користувався природним газом, постачальником якого у період з липня 2021 року по січень 2022 року був ТзОВ «ЕНЕРДЖКІ ТРЕЙД ГРУП» та ОСОБА_1 використав 894,79 куб.м. на загальну суму 7005 грн 74 коп. (а.с.10).

Крім наданого розрахунку заборгованості за спожитий газ, позивач долучає розрахунки, поведені у відповідності до положень ст. 625 ЦК України, згідно яких період з 26.08.2021 по 23.02.2022 боржнику нараховано інфляційні втрати у розмірі 460 грн. 25 коп. та 3 % річних у розмірі 104 грн. 80 коп. (а.с. 9).

Такі розрахунки, проведені позивачем, відповідачем не спростовані.

Крім того представником позивача долучено документи на підтвердження своїх повноважень та копія паспорту відповідача, а також квитанція про оплату судового збору, на підтвердження понесених витрат у справі.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги на підстав досліджених судом доказів, суд виходить із наступного.

Правовідносини, які виникли між відповідачем, як споживачем, та позивачем, як постачальником природного газу, щодо невиконання зобов`язання на підставі правочину з надання/отримання житлово-комунальних послуг, у тому числі щодо постачання природного газу, а також про застосування наслідків порушення грошового зобов`язання у вигляді стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Житловим кодексом України (надалі - ЖК України), Законом України Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», профільними підзаконними нормативними актами.

Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У свою чергу, індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

У пункті 1 частини другої цієї статті Закону № 2189-VIII визначено, зокрема, що виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор ГРМ, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

Згідно вимог пунктів 17, 27 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Відповідно до розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Типовий договір постачання природного газу є публічним, його умови є однаковими для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року (пункт 1.2) та є Договором приєднання, що укладається сторонами з урахуванням положень статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до його умов на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем Заяви-приєднання, сплати рахунку Оператору ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу (пункт 1.3). Обсяги споживання природного газу по особовому рахунку, відкритому на ім`я споживача, визнається згідно з Правилами комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі, визначеними розділом ІХ Кодексу газорозподільних систем.

При цьому, згідно з положеннями пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРУ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умовами, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання за відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, встановлені права та обов`язки споживачів, зокрема обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживачі зобов`язані; оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 20 квітня 2016 року по справі № 221/515/15-а та висновках Верховного суду України викладених у постанові від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як визначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У свою чергу інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Так, згідно із ст. вказаного Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено.

Таким чином, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги гуртуються на законі і підлягають до задоволення.

ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» як постачальник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало споживачу ОСОБА_1 послуги з постачання природного газу. Однак, споживач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплатив повну вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» за спожитий природний газ, що станом на 18.01.2023 становить 7 005 гривень 74 копійки.

Станом на дату ухвалення даного рішення суду грошове зобов`язання за укладеним між сторонами у цій справі договором поставки природного газу відповідачем не виконано, доказів про оплату заборгованості останній до суду не надав.

Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 звертався до ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» із заявами про припинення подачі газу чи відмови від послуг ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП».

Крім того, у постачальника відсутні відомості, що споживач ОСОБА_1 звертався до Оператор ГРМ щодо проведення йому корегування об`ємів (обсягів) спожитого газу.

Жодних заперечень від відповідача щодо здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості чи розірвання договору до суду не наддано.

Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 існує обов`язок щодо своєчасної та повної оплати наданих йому позивачем послуг з постачання природного газу, яким відповідач, як споживач, фактично користувався у період з липня 2021 року по січень 2022 року (використав 894,79 куб.м.).

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав покладених на нього зобов`язань та у встановлені строки не оплатив повну вартість спожитого газу, в результаті чого перед позивачем виникла заборгованість, - яка підлягає стягненню.

Також з огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період, про котрий зазначає позивач ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», не виходячи при цьому за межі загальної позовної давності та з врахуванням того, що заборгованість нарахована за період до введення в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64.

У відповідності до положень ст. 625 ЦК України за період з 26.08.2021 по 23.02.2022 боржнику нараховано інфляційні втрати у розмірі 460 грн. 25 коп. та 3 % річних у розмірі 104 грн. 80 коп., які також підлягають стягненню із відповідача.

Таким чином, позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» 7 005 грн. 74 коп. заборгованості за спожитий природний газ з урахуванням встановленого індексу інфляції за певний період прострочення (460 грн. 25 коп.) та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості (104 грн. 80 коп.).

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 684 грн. і підтверджуються платіжною інструкцією № 275 від 19 січня 2023 року (а.с.5), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, в силу повного задоволення позову, слід покласти на відповідача ОСОБА_1 , яким не надано суду доказів на підтвердження наявності у нього пільг, котрі дають підстави для звільнення його від сплати судового збору та, як наслідок, неможливості покладення на нього відповідного обов`язку щодо його стягнення на користь позивача ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП».

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали справи не містять.

На підставі ст.ст. ст.ст. 11, 509, 526, 530, 625, 714 ЦК України, ст. 162 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за № 2496, та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за № 2500, керуючись ст.ст. 2-4, 12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279-284, 288-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», , юридична адреса: вул. Івана Мазепи, 6 м. Київ, заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 7 005 (сім тисяч п`ять) гривень 74 копійки, інфляційні втрати у розмірі 460 (чотириста шістдесят) гривень 25 копійок та три проценти річних у розмірі 104 (сто чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», сплачений ним судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя С. А. Асташев