ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/469/23 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2021 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що Концерн «МТМ» здійснює постачання теплової енергії в підвальне нежитлове приміщення № 65 загальною площею 25,6 кв.м в будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Концерн підготував для відповідача належним чином оформлений проект договору купівлі-продажу теплової енергії та постачання гарячої води № 214079 та надіслав його на адресу ОСОБА_1 , проте він ухилився від його укладення.

Позивач зазначав, що незважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору, оскільки система опалення приміщення, належного відповідачу є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, з метою недопущення порушення прав інших мешканців будинку, в період з травня 2019 року до вересня 2021 року Концерн відпустив приміщенню відповідача теплову енергію на загальну суму 9283,87 грн.

Однак, відповідач не виконав зобов`язання з оплати спожитої теплової енергії, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 9283,87 грн.

Посилаючись на означені обставини, Концерн «МТМ» просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 9283,87 грн та 2270 грн судового збору.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Концерн «МТМ» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року, постановити нове рішення про задоволення позову, стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування апеляційної скарги концерн зазначає, що факт постачання теплової енергії підтверджується рішеннями Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів у зазначений у позові період, які є публічними та знаходяться у вільному доступі на сайті ради. Посилаючись на положення ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», скаржник зазначає, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

На думку скаржника, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання комунальних послуг з опалення, так як і відімкнення від опалення окремого приміщення не означає, що споживання комунальних послуг з опалення припиняється у випадку перекриття подачі теплоносія до системи опалення приміщення, оскільки теплова енергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання і конвекції, та поширюється не тільки від радіаторів, а від інших елементів системи опалення (розподільчі трубопроводи, стояки тощо).

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 27 грудня 2022 року в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надано строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу Концерну «МТМ».

Однак, в строк визначений судом на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу, не надійшло.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Судове рішення, згідно зі ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду повною мірою не відповідає.

Залишаючи позовні вимоги концерну «МТМ» без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів факту поставки або споживання теплової енергії відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення № 65 підвалу літ. А-5 в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено копіями інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7-9) та договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.05.2018 (а.с. 10-11).

Матеріалами справи також підтверджено, що 11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Філії концерну «МТМ» Вознесенівського району із заявою, в якій просив укласти з ним договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на приміщення за адресою: АДРЕСА_2 площею 25,6 кв.м. (а.с. 12).

Відповідно до статуту Концерну «Міські теплові мережі», основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Концерн «МТМ» надавав послуги централізованого опалення та постачання гарячої води у нежитлове приміщення загальною площею 25,6 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено актами приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з травня 2019 року до вересня 2021 року (а.с. 23-96).

З реєстру на відправку рекомендованих листів вбачається, що Концерн «МТМ» направляв на адресу ОСОБА_1 рахунки та акти приймання-передачі (а.с. 100-109).

Крім того, 13 серпня 2019 року та 10 грудня 2019 року Концерн «МТМ» направляв на адресу ОСОБА_1 листи з пропозицією укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 214079 з договором, що підтверджено копіями накладних та квитанцій про сплату послуги пересилання (а.с. 13-16).

28 жовтня 2021 року Концерн «МТМ» направляв на адресу ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості за теплову енергію, що підтверджено фіскальним чеком про сплату послуги пересилання (а.с. 21,22).

У зв`язку з відсутністю укладеного договору, облік відпущеної теплової енергії здійснювався за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Відповідно до розрахунків за спожиту теплову енергію заборгованість відповідача за період з травня 2019 року до квітня 2021 року складає 9287,83 грн. (а.с. 97-99).

В силу вимог ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом за власні кошти. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Опалення є однією із витрат пов`язаною зі зберіганням майна, а отже оплата за надані послуги для сталого функціонування приміщення є обов`язком власника.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з абз. 6 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Пунктом 8 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», встановлено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі 6-59цс13).

Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2954цс15).

Згідно з п. 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, було визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг.

Зокрема вказаним Порядком установлено, що для вирішення питання відключення від мережі централізованого опалення, власник (власники) житлового будинку повинні звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання з письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляються протоколом. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, і з дотримання споживачем процедури, визначеної Порядком.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався в установленому порядку із заявою про відключення належного йому приміщення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання.

Натомість матеріалами справи підтверджено, що 11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Філії концерну «МТМ» Вознесенівського району із заявою, в якій просив укласти з ним договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, Концерном «МТМ» долучив до матеріалів справи Акт обстеження системи теплоспоживання від 07 листопада 2014 року (а.с. 170).

З вищенаведеного акту вбачається, що комісія у складі інспекторів СТА Свинцицької Н.А та ОСОБА_2 провели технічний огляд системи теплоспоживання споживача у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 та встановили, що нежитлове приміщення знаходиться у підвалі п`яти поверхового житлового будинку. Система опалення загальна з системою опалення житлового будинку. Технічна можливість відімкнути опалення відсутня.

Згідно п. 23 Правил користування тепловою енергією, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Не зважаючи на те, що договір купівлі-продажу теплової енергії відповідачем не укладено, позивач виконав нарахування плати за спожиту теплову енергію на підставі розрахунку теплового навантаження на опалення за період з травня 2019 року до вересня 2021 року на загальну суму 9283,87 грн.

Відповідно до Правил № 630 постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами та іншими нормативними документами.

Нежитлове приміщення приміщення 65, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у житловому будинку, а отже послугу було надано одночасно з початком опалювального сезону.

Таким чином, факт отримання відповідачем послуги підтверджується у тому числі рішеннями Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2019-2020, 2020-2021 року та розташуванням приміщення у житловому будинку, адже послугу було надано одночасно з початком опалювального сезону.

Також встановлено, що наказом ДП «УкрНДНЦ» від 13.12.2017 року №414 методом підтвердження за позначенням прийнято національний стандарт ДСТУ ЕN 12831-3:2017 «Енергоефективність будівель. Метод розрахунку проектного теплового навантаження. Частина 1. Теплове навантаження, Модуль М3-3» з набранням чинності з 15 грудня 2017 року.

Цей стандарт введено вперше і застосування його вносить низку суттєвих змін у спосіб обчислення тепловтрат приміщень, зокрема при визначенні теплового навантаження будівлі обов`язковим є врахування потенційних втрат тепла до суміжного простору.

У межах цього стандарту суміжним простором може бути: інше опалювальне приміщення в межах одного будівельного об`єкта; інша будівельна особа в межах тієї ж будівлі (наприклад, сусідня квартира); неопалювальний простір (неопалювальне горище/підвал, неопалювальний зимовий сад тощо); сусідня будівля.

Не рідкими є випадки, коли в будинку в окремих групах приміщень демонтовані радіатори внутрішньо будинкової системи опалення або впродовж тривалого часу відключена запірна арматура на системі опалення приміщення з встановленими індивідуальними приладами розподільного обліку теплової енергії, тоді температура внутрішнього повітря в цих приміщеннях понижується, порівняно з проектною, та на практиці виникають становища, коли температура по обидві сторони внутрішнього огородження суттєво відрізняється і спостерігаються значні втрати тепла через такі огородження.

Теплоенергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання і конвекції, і поширюється тепло не тільки від радіаторів, а й від інших елементів системи опалення (розподільчі трубопроводи, стояки тощо). Тіла, предмети, повітря, отримавши теплоенергію від носія, в свою чергу, передають тепло іншим тілам і предметам, нагріті повітряні маси переносять тепло в інші ділянки простору. Тепло передається від більш нагрітих тіл до менш нагрітих, і теплоенергія, що міститься в повітрі передається в тому числі і в сусідні приміщення через огороджувальні конструкції суміжних приміщень (стіни, стелі, підлога). Тому можливість визначення конкретної точки і повного обсягу надходження теплової енергії на опалення в конкретному приміщені відсутня.

Отже, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання комунальних послуг з опалення, так як і відключення опалення в окремому приміщенні не означає, що споживання комунальних послуг з опалення припиняється у випадку перекриття подачі теплоносія до системи опалення приміщення.

Для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору та фактично не користуватися послугами, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання.

За таких обставин, оскільки Концерн «МТМ» надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у приміщення, належне ОСОБА_1 , він зобов`язаний сплачувати вартість таких послуг.

Крім того, ОСОБА_1 не надав суду належних, допустимих доказів на спростування позовних вимог у цій справі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги Концерну «МТМ» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу Концерну «МТМ» у цій справі слід задовольнити, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року у цій справі належить скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Концерну «МТМ» задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, в силу вимог ч. 13ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення апеляційної скарги та позову позивача у цій справі при вищевикладених обставинах, з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» належить стягнути судовий збір, сплачений скаржником за подання позову в сумі 2270 грн (а.с. 2) та апеляційної скарги в сумі 3405 грн (а.с. 169).

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369, ч. 2 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року у цій справі скасувати, прийняти нову постанову, якою:

«Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (ЄДРПОУ 32121458) суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 9287 (дев`ять тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 83 (вісімдесят три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» () витрати судового збору, пов`язані із розглядом справи судами першої та апеляційної інстанцій, в сумі 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 20 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: