Провадження № 2-о/344/38/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,

секретаря судового засідання Стефанець Г.Я.,

за участі

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи

в режимі відеозв`язку Лесик-Гошко О.Є.

розглянувши у судовому засіданні у порядку окремого провадження в залі суду матеріали за заявою адвоката Галкіна Сергія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту смерті особи,-

В С Т А Н О В И В:

24.10.2022 р. адвоката Галкін Сергій Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою, в якій просить встановити факт, смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув у бою при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Маріуполь, Донецької області.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У травні, із інформації отриманої із джерел інтернету, заявник дізналася про смерть свого чоловіка ОСОБА_3 на окупованій території. У вересні 2022 р. отримавши сповіщення про смерть чоловіка звернулася до командування військової частини з метою отримання свідоцтва про смерть, однак у видачі документів було відмовлено, оскільки тіло загиблого ОСОБА_3 знаходиться на окупованій території у м. Маріуполь, та не має можливості евакуювати тіла загиблих. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть відбулася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який є необхідний для здійснення реєстрації смерті. Встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи (чоловіка).

Таким чином, заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянина України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув у бою при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Маріуполь, Донецької області.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.10.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.10.2022 р. до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Міністерство оборони України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.12.2022 р. до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Військову частину НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. 12.12.2022 р. подала до суду пояснення по справі, в яких зазначає, що до матеріалів справи не додано витягів із наказів командира військової частини згідно яких можливо б було визначити чи включений старший матрос ОСОБА_3 у списки зниклих безвісті, або виключений зі списків частини. Оскільки старший матрос ОСОБА_3 не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про старшого матроса ОСОБА_3 . Всією можливо інформацію по старшому матросу ОСОБА_3 володіє командування військової частини НОМЕР_1 і лише командування військової частини НОМЕР_1 може підтвердити факт загибелі старшого матроса НОМЕР_1 . Також, інформація про загибель старшого матроса ОСОБА_3 може бути наявна у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому просила суд відмовити у задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи - начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 подав до суду 23.01.2023 р. пояснення по справі, в якому зазначено, що інформацією про загибель старшого матроса ОСОБА_3 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не володіє, окрім тієї, що міститься в матеріалах судової справи. Додаткова інформація може бути надана лише командуванням військової частини НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 не може бути заінтересованою особою у справі за заявою ОСОБА_1 , оскільки не являється юридичною особою. Просив суд в задоволенні заяви відмовити, справу розглядати без участі їх представника.

Представник заінтересованої особи - помічник командира Військової частини НОМЕР_1 з правової роботи ОСОБА_5 подав 06.02.2023 р. до суду заяву в якій зазначає, що більша частина особового складу військової частини НОМЕР_1 знаходилась у місті Маріуполь, після чого потрапили в полон разом з документацією, яка велась безпосередньо у місті Маріуполь, де саме знаходився загиблий ОСОБА_3 . Підтверджуючих документів, а саме свідоцтва про смерть та лікарського свідоцтва про смерть отримати не було можливості. Також відповідно до Інформаційної довідки щодо встановлення факту смерті у районах ведення бойових дій, у випадках коли отримати медичне свідоцтво про смерть не можливо громадянці ОСОБА_1 було направлено акт настання смерті старшого матроса ОСОБА_3 за вих. №732/1193 від 15.09.2022 року за підписом свідків, які безпосередньо бачили його загибель. Також було направлено сповіщення про загибель старшого матроса ОСОБА_3 №20. Інших документів, які свідчать про загибель старшого матроса ОСОБА_3 , надати не вбачається можливим, у зв`язку з тим, що більша частини документів залишилась в місті Маріуполь. Просив суд справу слухати без участі представника військової частини, заяву ОСОБА_1 задовольнити за наявними матеріалами в справі.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, зазначила, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув у бою при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Маріуполь, Донецької області. Просила суд встановити даний факт смерті.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в режимі відеозв`язку Лесик-Гошко О.Є. у судовому засіданні зазначила, що бувають випадки коли суд встановлює факт смерті військовослужбовців, родичі отримують виплати, а пізніше виявляється, що вказані особи є живими. Всією можливо інформацію по старшому матросу ОСОБА_3 володіє командування військової частини НОМЕР_1 і лише командування військової частини НОМЕР_1 може підтвердити факт загибелі старшого матроса НОМЕР_1 . Просила суд відмовити у задоволенні заяви.

Представники заінтересованих осіб - Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання 16.02.2023 р. не прибув, був належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи. Від начальника відділу Семченко Л. до суду надійшла заява в якій просять розгляд справи проводити без участі представника відділу.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання 16.02.2023 р. не прибув, був належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи. Від начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 до суду 23.01.2023 р. надійшло пояснення по справі, в якому просив суд в задоволенні заяви відмовити, справу розглядати без участі їх представника.

Представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання 16.02.2023 р. не прибув, був належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи. Від помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи ОСОБА_5 06.02.2023 р. до суду надійшла заява в якій просив суд справу слухати без участі представника військової частини, заяву ОСОБА_1 задовольнити за наявними матеріалами в справі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, пояснення заінтересованих осіб, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до Переліку територіальних громад розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Мінінтеграції № 75 від 25 квітня 2022 року (у редакції наказу Мінінтеграції від 01 липня 2022 року № 169) - Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області входить до цього переліку.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 30.05.2007 року (а.с.8).

Від даного шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилися діти - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.12-13).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є внутрішньо переміщеною особою з АДРЕСА_1 до АДРЕСА_2 (а.с.7).

Згідно копії відповіді на звернення Військова частина НОМЕР_1 від 03.06.2022 р. заявницю повідомлено, що старший матрос ОСОБА_3 дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебував на посаді командира відділення зв`язку взводу управління мінометної батареї. На ІНФОРМАЦІЯ_9 було надано корінець сповіщення про загибель старшого матроса ОСОБА_3 , як такого, що героїчно загинув під час ведення бою з російськими окупантами. Отримати документи, а саме лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть не є можливим, так як тіло загиблого знаходиться на тимчасово окупованій території у м.Маріуполь, з якої немає можливості його евакуювати для підтвердження факту смерті та для зібрання інших документів (а.с.10-11).

Згідно копії сповіщення сім`ї №13 від 15.09.2022 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 - старший матрос ОСОБА_3 героїчно загинув під час бою з російськими окупантами ІНФОРМАЦІЯ_10 у м.Маріуполь, Донецької області (а.с.9).

Згідно копії витягу з ЄРДР слідчим відділом УСБУ в івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000205 від 13.05.2022 р., за фактом загибелі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18).

Копією акта про настання смерті військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2022 р., підписаного ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , засвідчено, що ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 о 16 год. під час виконання бойового завдання метою оборони м. Маріуполь (а.с.19).

Оцінивши вищезазначені докази, суд вважає, що вони є достатніми та такими, що підтверджують факт смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_10 під час виконання бойового завдання з метою оборони м. Маріуполь.

Отримати свідоцтво про смерть у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан».

Щодо причин настання смерті, а саме, що смерть настала в бою при захисті Батьківщини, суд звертає увагу на постанову Верховного Судо у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 грудня 2022 року по справі №490/6057/19-ц, в якій зокрема зазначено, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Згідно Указу Президента №64/2022, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про деякі питання встановлення факту смерті людини» №390 від 01 березня 2022 року на період дії воєнного стану на території України та у разі виконання окремих функцій органів державної влади на окремих адміністративно-територіальних одиницях у зв`язку з триваючими бойовими діями, дозволяється захоронення тіл за умови: обов`язкового огляду трупа на місці його виявлення з оформленням відповідного протоколу (опису трупа із зазначенням трупних явищ та характеру і локалізацій тілесних ушкоджень); проведення фотофіксації ушкоджень у випадку наявності (у випадку наявності ознак насильницької смерті) як обов`язкового доповнення до опису ушкоджень; у випадку невпізнаного (неідентифікованого) трупа та відсутності можливості проведення судово-медичної експертизи, виконати вищезазначені вимоги, а також описати антропометричні дані трупа, описати словесний портрет, зробити портретну фотографію та зазначити особливі прикмети (зубну формулу, наявність татуювань тощо); копії заповнених документів разом з заповненою довідкою про причину смерті зберігати у закладі охорони здоров`я до окремого розпорядження. Якщо смерть настала на тимчасово-окупованій території або в районі бойових дій, де отримати лікарське свідоцтво про смерть неможливо, рекомендується скласти колективний акт про настання смерті та звернутися до суду (за місцем знаходження заявника) про встановлення відповідного юридичного факту.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010р. та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000р., зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000р. за № 719/4940.

Ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на безоплатне одержання інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті громадян.

За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного суддям затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я Україна від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. №1150/13024.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви для здійснення державної реєстрації смерті громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця с.Андріївка, Бердянського району, Запорізької області, громадянина України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в бою при захисті Батьківщини у м. Маріуполь, Донецької області, Україна.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця с.Андріївка, Бердянського району, Запорізької області, громадянина України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в бою при захисті Батьківщини у м. Маріуполь, Донецької області, Україна.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.02.2023 р.

Суддя Богдан АТАМАНЮК