Справа № 346/5200/22
Провадження № 2/346/410/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

з участю секретаря Копильців І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия, в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 28 травня 2002 року у Виноградській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №2.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що з початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, які з часом погіршились. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя та шлюб, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зазначив, що на нього постійно здійснюється психологічний тиск, що негативно впливає на його здоров`я. В зв`язку з цим, між ним і відповідачем часто виникають різного роду непорозуміння, сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми та втратили почуття любові та поваги один до одного і протягом останніх 6 місяців фактично припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства та сімейні стосунки. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

Просить суд, постановити рішення, яким шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила шлюб розірвати.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 травня 2002 року у Виноградській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, сімейних відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились стосунки, спільне життя у них не склалося, сторони спільного господарства не ведуть, протягом останніх 6 місяців фактично припинили шлюбні відносини, сімейних відносин не підтримують, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Пунктами 4, 14 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. У випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, відповідачці по справі.

На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112 СК України та керуючись ст. ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зареєстрований шлюб, 28 травня 2002 року у Виноградській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживання при матері ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Беркещук Б. Б.