Провадження № 2/161/753/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

02 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулась в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до Боратинської сільської ради Луцького району про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 відповідно до запису в погосподарській книзі №9 на 2016-2023 роки. Спадщину після її смерті прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час смерті донька - ОСОБА_3 , однак не оформила своїх спадкових прав.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач є спадкоємцем першої черги після смерті останньої та прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане нерухоме майно, оскільки відсутні правовстановлючі документи на будинок.

З врахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 1261, 1268, 1297, 1296 ЦК України, просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі з проведенням підготовчого засідання.

В судове засідання позивач не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи

Треті особа на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надіслали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по-господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів). Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого 19 жовтня 2022 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 , будівництвом завершений, правовстановлюючих документів на будинок не оформлено.

З витягу з погосподарської книги №9 за 2016-2021 роки вбачається, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після її смерті прийняла донька ОСОБА_3 , шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дана обставина стверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою Боратинської сільської ради Луцького району від 17.10.2022.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Москвича В.С. від 20 жовтня 2022 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 - на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлючих документів на спадкове майно.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , звернувшись у визначений законом строк з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Дана обставина підтверджується дослідженою в ході розгляду справи копією спадкової справи. Інші спадкоємці, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину, відсутні.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,352,354,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення 20 лютого 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк