Провадження № 2/638/536/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої - судді Штих Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Альфа-Гарант про стягнення матеріальної шкоди, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зябкін В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ТДВ «СК Альфа-Гарант про стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30.05.2020 року ОСОБА_4 (надалі Відповідач 1), керуючи автомобілем «ВАЗ2107», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Харків, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду. Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.20, ОСОБА_3 визнано винним у правопорушенні, передбаченим ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 .

На момент вчинення правопорушення цивільно-правова відповідальність Відповідача 1 була застрахована у ТДВ «СК Альфа-Гарант (далі за текстом Відповідач 2) за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № 141848142 (далі за текстом Поліс), франшиза за Полісом становить 2 600,00 грн. Відповідно до п.4 Полісу «Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 130 тисяч гривень на одного потерпілого.»

У зв`язку з тим, що у ДТП визнано винним Відповідача 1, тому Позивач письмово звернувся до Відповідача 2 з заявою про дану подію, яка має ознаки страхової та надав копії документів, для отримання належного страхового відшкодування за збиток спричинений у наслідок ДТП. Відповідач 2 визнав вказану подію страховим випадком та сплатив частину матеріальної шкоди (страхове відшкодування) у розмір 19 763,06 грн., що підтверджується листом вих. № 0204535. Позивач звернувся з письмовою заявою від 15.09.2020 р. про перегляд розміру сплаченого страхового відшкодування до Відповідача 2, проте останній відмовився переглядати розмір належного страхового відшкодування.

Для оцінки вартості матеріальної шкоди Автомобіля Позивач звернувся до ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С.Бокаріуса, відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 14640 від 11.09.2020 р. вартість матеріального збитку спричиненого власнику Автомобіля складає 48 736,70 грн., а саме: вартість відновлювального ремонту 42 518,23 грн. та величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) 6 218,47 грн.

Позивач вказує, що ТДВ СК Альфа-Гарант незаконно та необґрунтовано недоплатив частину матеріальної шкоди, а саме: (42 518,23 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування втрати товарної вартості) 19 763,06 грн. (частина фактично сплаченого ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування) - 2 600,00 грн. (франшиза за Полісом) = 20 155,17 грн.

Згідно п.8.3. розділу VІІІ Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ, ФДМУ від 24.11.2003 № 142/5/2092, „ ... вартість матеріального збитку визначається, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ за формулою.

Відповідно до п.32.7 ст. 32 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Закон N 1961-IV) страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу..., тому Відповідач 1 повинен сплатити ВТВ (величина втрати товарної вартості) у розмірі 6 218,47 грн.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином Відповідач 1 повинен відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 8 818,47 грн., а саме: 48 736,70 грн.( вартість матеріальної шкоди згідно Висновку) 19 763,06 грн.- частина фактично сплаченого ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування (матеріальної шкоди) - 20 155,17 грн. (частина, яку повинно сплатити ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування (матеріальної шкоди).

Крім того, позивач вказує, що згідно п.36.5. ст. 36 Закону N 1961-IV „за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. З 01.11.2020 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 6 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,016 %

Таким чином, сума пені за період з 01.11.2020 р. по 01.12.2020 р. (30 день) від простроченої суми боргу (20 155,17 грн.) складає: 20 155,17 грн. (сума боргу) * 0,032 % (подвійна облікова ставка) * 30 дн. (кількість прострочених днів) =193,48 грн.

Витрати на проведення оцінки спричиненої матеріальної шкоди Автомобілю Позивач вважає необхідним стягнути з Відповідача 1 у розмірі 2 745,79 грн. у зв`язку з тим, що безпосередньо діями останнього сталось ДТП.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження.

22.09.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зябкіна В.В., відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину матеріальної шкоди у розмірі 8 810,22 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 2 745,79 грн., судовий збір у розмірі, пропорційно задоволених вимог; стягнути з ТДВ «СК Альфа-Гарант на користь ОСОБА_1 частину матеріальної шкоди у розмірі 19 330,12 грн., пеню у розмірі 1 508,00 грн., судовий збір у розмірі, пропорційно задоволених вимог, витрати на оплату судової експертизи у розмірі - 2 883,05 грн.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що позивач повторно звернулася до ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно висновку експерта № 17233 від 30.08.2021 р. вартість матеріального збитку, спричиненого власнику Автомобіля складає 47 903,40 грн., а саме: вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зношення 41 693,18 грн. та величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) 6 210,22 грн. Таким чином ТДВ СК Альфа-Гарант незаконно та необґрунтовано недоплатив частину матеріальної шкоди в розмірі 19 330,12 грн., а саме: 41 693,18 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування втрати товарної вартості) 19 763,06 грн. (частина фактично сплаченого ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування) 2 600,00 грн. (франшиза за Полісом).

Згідно п.8.3. розділу VІІІ Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ, ФДМУ від 24.11.2003 № 142/5/2092, „ ... вартість матеріального збитку визначається, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ за формулою.

Відповідно до п.32.7 ст. 32 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Закон N 1961-IV) страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу..., тому Відповідач 1 повинен сплатити ВТВ (величина втрати товарної вартості) у розмірі 6 218,47 грн.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведене Відповідач 1 повинен відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 8 810,22 грн., а саме: 47 903,40 грн. (вартість матеріальної шкоди згідно Висновку Експерта) 19 763,06 грн. (частина фактично сплаченого ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування) - 19 330,12 грн. (частина, яку повинно сплатити ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування).

Згідно п.36.5. ст. 36 Закону N 1961-IV, „За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. З 01.11.2020 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 6 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,016 %

Таким чином, сума пені за період з 01.11.2020 р. по 04.03.2021 р. (123 день) від простроченої суми боргу (19 330,12 грн.) складає: 19 330,12 грн. (сума боргу) * 0,032 % (подвійна облікова ставка) * 123 дн. (кількість прострочених днів) = 760,83 грн.

З 05.03.2021 розмір облікової ставки встановлено на рівні 6,5 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,017 %. Таким чином, сума пені за період з 05.03.2021 р. по 15.04.2021 р. (43 день) від простроченої суми боргу (19 330,12 грн.) складає: 19 330,12 грн. (сума боргу) * 0,034 % (подвійна облікова ставка) * 43 дн. (кількість прострочених днів) = 262,60 грн.

З 16.04.2021 розмір облікової ставки встановлено на рівні 7,5 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,020 %. Таким чином, сума пені за період з 16.04.2021 р. по 17.06.2021 р. (61 день) від простроченої суми боргу (19 330,12 грн.) складає: 19 330,12 грн. (сума боргу) * 0,041 % (подвійна облікова ставка) * 61 дн. (кількість прострочених днів) = 484,57 грн.

Загальна сума пені з 01.11.2020 р. по 17.06.2021 складає: 760,83 грн. + 262,60 грн. + 484,57 грн. = 1 508,00 грн.

Витрати на проведення оцінки спричиненої матеріальної шкоди Автомобілю Позивач вважає необхідним стягнути з Відповідача 1 у розмірі 2 745,79 грн., а витрати на проведення судової експертизи з Відповідача 2 у розмірі 2 883,05 грн.

27.09.2021 відповідач 2 - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант направив суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, шо відносини, що сталися між сторонами, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за полісом №141848142 від 09.01.2020 врегульовані спеціальним законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (даді Закон). 30.05.2020 відбулася ДТП за участю автомобілів «ВАЗ2107», д.н.з. НОМЕР_1 та "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 . 02.06.2020 ОСОБА_5 , який керував пошкодженим автомобілем"Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про спричинену шкоду. На виконання вимог п.34.1, 34.2 ст.34 Закону України 10.06.2020 здійснено огляд пошкодженого авто. Згідно з висновком експертного дослідження № 23-D/76/7 від 28.09.2020, який склав експерт Урусов С.В., вартість матеріального збитку, завданого власнику Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , складає 19 763,06 грн.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму, визначену відповідно до законодавства податку на додану вартість. Крім того, полісом № 141848142 передбачена франшиза у розмірі 2600 грн.Так як станом на дату виплати до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не було надано підтвердження факту оплати проведеного ремонту, товариство виплатило страхове відшкодування в розмірі 14 454,89 грн., тобто здійснило виплату страхового відшкодування на підставі належних доказів та в строки, визначені законом.

Вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність обставин, визначених ст.34 Закону, необхідних для самостійного визначення позивачем розміру, завданої йому шкоди. Отже, Відповідач 2 виконав свій обов`язок щодо сплати позивачу страхового відшкодування на підставі висновку експерта № 14640. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо виплати страхового відшкодування з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Зябкін В.В. в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, своєчасно, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхов компанія Альфа-Гарант в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно, причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, своєчасно, причини неявки суду не відомі, заяв чи будь яких клопотань від ньохо до суду не налдходило, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи положення ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Даний цивільно-правовий спір виник між сторанами у сфері відносин страхування цивільно-правової відповідальності та відшкодування завданої шкоди.

Так, в судовому порядку встановлено, що 30.05.2020 року ОСОБА_4 (надалі Відповідач 1), керуючи автомобілем «ВАЗ2107», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Харків, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду.

Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.20, ОСОБА_3 визнано винним у правопорушенні, передбаченим ст. 124 КУ про АП та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Постанова набрала законної сили.

Згідно частин четвертої, п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц зазначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП за зазначених вище обставин.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілдя "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 .

На момент вчинення правопорушення цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 (Відповідача 1) була застрахована у ТДВ «СК Альфа-Гарант (далі за текстом Відповідач 2) за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № 141848142 (далі за текстом Поліс), франшиза за Полісом становить 2 600,00 грн.

Відповідно до п.4 Полісу «Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 130 тисяч гривень на одного потерпілого.»

Висновком експертного дослідження № 23-D/76/7 від 28.09.2020, який склав експерт Урусов С.В., встановлена вартість матеріального збитку, завданого власнику Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , яка складає 19 763,06 грн., в тому числі 2 708,18 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових.

Відповідно до листа ТДВ «СК Альфа-Гарант від 07.10.2020 висновок складено експертом ОСОБА_7 .

Згідно листа Міністерства юстиції України від 03.11.2020, за порушення вимог законодавства України про судову експертизу та/або методологічних вимог під час проведення досліджень, рішенням дисциплінарної палати ЦЕКК від 03.07.2020 № 4 та від 18.09.2020 № 1,2 судового експерта ОСОБА_7 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді призупинення дії свідоцтва № 1940 про присвоєння кваліфікації судового експерта до закінчення терміну його дії, зобов`язано пройти підготовку за відповідною програмою та повторно пройти атестацію, про що зроблено відповідний запис у Державному реєстрі атестованих судових експертів.

Відповідно до експертного дослідження № 14640 від 11.09.2020, складеного судовим експертом ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С.Бокаріуса Нурмагомедовим В.В., зробленого на замовлення позивача, визначено вартість матеріального збитку, спричиненого власнику Автомобіля Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП складає 48 736,70 грн., а саме: вартість відновлювального ремонту 42 518,23 грн. та величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) 6 218,47 грн.

Згідно акту здачі-приймання висновку № 14660 від 11.09.2020 вартість експертизи складає 2 745,49 грн.

Висновком автотоварознавчої експертизи № 17233 від 30.08.2021 р., складеної судовим експертом Кір`яновим C.М., який попереджений про кримінальну відповідальність, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику Автомобіля складає 47 903,40 грн., а саме: вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зношення 41 693,18 грн. та величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) 6 210,22 грн. (а.с.)

Згідно акту здачі-приймання висновку № 17233 від 11.09.2020 вартість експертизи складає 2 883,05 грн.

Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до платіжних доручень № 10980 від 26.08.2020, № 11917 від 06.10.2020 ТДВ СК Альфа-Гарант проведено виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 14 454,89 грн за полісом № 141848142.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176 цс 18.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження факту завдання шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та її розміру позивачем надано висновок автотоварознавчої експертизи № 17233 від 30.08.2021 р., складеної судовим експертом Кір`яновим C.М., який попереджений про кримінальну відповідальність, відповідно до якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику Автомобіля складає 47 903,40 грн., а саме: вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зношення 41 693,18 грн. та величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) 6 210,22 грн.

Статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною шостою статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у висновку експертних досліджень від 28.09.2020 № 23-D/76/7 та висновку від 11.09.2020 № 14640 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, суд визнає висновки експертів № 23-D/76/7 від 28.09.2020 та № 14640 від 11.09.2020 року неналежними та недопустимими доказами.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 20 травня 2020 року у справі № 201/12712/16-ц, від 21 жовтня 2020 року у справі 303/2642/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 676/90/17-ц.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

З огляду на те, що висновок експерта одержаний у порядку, встановленому законом, суд вважає його належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує повний розмір заподіяної шкоди його майну, що узгоджується з нормами ЦПК України.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем в повній мірі доведено, що внаслідок ДТП йому було завдано шкоду, розмір якої визначено висновком експертизи № 17233 від 30.08.2021 р., складеної судовим експертом Кір`яновим C.М., який попереджений про кримінальну відповідальність, відповідно до якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику Автомобіля складає 47 903,40 грн., а саме: вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зношення 41 693,18 грн. та величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) 6 210,22 грн.

Таким чином ТДВ СК Альфа-Гарант незаконно та необґрунтовано недоплатив ОСОБА_1 частину матеріальної шкоди в розмірі 19 330,12 грн., а саме: 41 693,18 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування втрати товарної вартості) 19 763,06 грн. (частина фактично сплаченого ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування) 2 600,00 грн. (франшиза за Полісом).

Щодо стягнення з відповідача 1 ОСОБА_3 матеріальної шкоди, то суд зазначає наступне.

Згідно п.8.3. розділу VІІІ Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ, ФДМУ від 24.11.2003 № 142/5/2092, „ ... вартість матеріального збитку визначається, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ за формулою.

Відповідно до п.32.7 ст. 32 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Закон N 1961-IV) страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу...

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Відповідач 1 - ОСОБА_6 повинен відшкодувати матеріальну шкоду ОСОБА_1 у розмірі 8 810,22 грн., яка складається з: 47 903,40 грн. (вартість матеріальної шкоди, згідно Висновку Експерта) 19 763,06 грн. (частина фактично сплаченого ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування) - 19 330,12 грн. (частина, яку повинно сплатити ТДВ СК Альфа-Гарант страхового відшкодування).

Згідно п.36.5. ст. 36 Закону N 1961-IV, „За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. З 01.11.2020 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 6 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,016 %

Таким чином, сума пені за період з 01.11.2020 р. по 04.03.2021 р. (123 день) від простроченої суми боргу (19 330,12 грн.) складає: 19 330,12 грн. (сума боргу) * 0,032 % (подвійна облікова ставка) * 123 дн. (кількість прострочених днів) = 760,83 грн.

З 05.03.2021 розмір облікової ставки встановлено на рівні 6,5 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,017 %. Таким чином, сума пені за період з 05.03.2021 р. по 15.04.2021 р. (43 день) від простроченої суми боргу (19 330,12 грн.) складає: 19 330,12 грн. (сума боргу) * 0,034 % (подвійна облікова ставка) * 43 дн. (кількість прострочених днів) = 262,60 грн.

З 16.04.2021 розмір облікової ставки встановлено на рівні 7,5 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,020 %. Таким чином, сума пені за період з 16.04.2021 р. по 17.06.2021 р. (61 день) від простроченої суми боргу (19 330,12 грн.) складає: 19 330,12 грн. (сума боргу) * 0,041 % (подвійна облікова ставка) * 61 дн. (кількість прострочених днів) = 484,57 грн.

Загальна сума пені з 01.11.2020 р. по 17.06.2021 складає: 760,83 грн. + 262,60 грн. + 484,57 грн. = 1 508,00 грн.

Суд погоджується з правомірністю та вірністю проведених позивачем розрахунків пені на підставі п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове стахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за період з 01.11.2020 р. по 17.06.2021 в розмірі 1 508,00 грн., що в свою чергу не оспорювалося відповідачем 2.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд зазначає, що відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, у т.ч., пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За приписами ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги, що позивач відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплатив судовий збір в розмірі 908 грн., суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору з відповідачів на користь позивача, пропорційно до частини задоволених вимог.

Сума витрат на проведення експертизи, сплачена ОСОБА_1 складає 2 883,05 грн.

Оскільки судом задоволено позов на 92% (32531,39 грн./35277,18 грн. х 100%, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 835,36 грн., сума витрат на проведення експертизи в розмірі 2 883,05 грн.

При цьому, позовні вимоги задоволені до ТДВ «СК Альфа-Гарант- на 91,7 % (від загальної суми позову), до ОСОБА_3 на 0,3 %.

Отже, з ТДВ «СК Альфа-Гарант на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 832,64 грн. (908,00 грн. х 91,7%), а з ОСОБА_3 в сумі 2,72 грн. (908,00% х 0,3%).

Сума витрат на проведення експертизи, яка підлягає стягненню на користь позивача з ТДВ «СК Альфа-Гарант складає 2 643,76 грн. (2 883,05 грн. х 91,7 %), з ОСОБА_3 8,65 грн. (2 883,05 грн. х 0,3%).

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, ч.1 ст.223, ст.141, ч.2 ст.247, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 354, 355, п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Альфа-Гарант про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант на користь ОСОБА_1 частину матеріальної шкоди у розмірі 19 330,12 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять грн. 12 коп.).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 1 508,00 ггрн. (одна тисяча п`ятсот вісім грн.).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 2 643,76 (дві тисячі шістсот сорок три грн. 76 коп.) грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 832,64 (вісімсот тридцять дві грн. 64 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину матеріальної шкоди у розмірі 8 810,22 грн. (вісім тисяч вісімсот десять грн. 22 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 8,65 грн. (вісім грн. 65 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 2,72 грн. (дві грн. 72 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3

Представник позивача - адвокат Зябкін Вадим Володимирович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1764 від 25.07.2012, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_4 від 13.09.2019, місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач 2: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант, код ЕДРПОУ 32382598, юридична адреса: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, поштова адреса: 02100, м. Київ, вул. Дубового 14.

Повний текст рішення виготовлено 18.01.2023.

Суддя Т.В. ШТИХ