КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/594/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023року місто Київ

справа №760/479/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року про задоволення заяви, постановлену під головуванням судді Шереметьєвої Л.А., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу дублікату виконавчих листів у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся Солом`янського районного суду міста Києва з заявою, в якій просив:

замінити у виконавчих листах Солом`янського районного суду міста Києва від 26 червня 2012 року сторону стягувача ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»;

поновити строк пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання;

видати дублікати виконавчих листів посправі №2-193/12.

В мотивування вимог посилався на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 541465,15 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.

На виконання вказаного рішення були видані виконавчі листи.

Вказував, що 06 березня 2018 року між ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №50, відповідно до умов якого первісний кредитор відступнив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Зазначав, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції були відкритті виконавчі провадження №33481886, №33481409 та №33481509, які за результатами проведених виконавчих дій державним виконавцем були завершені, а виконавчі документи повернуті стягувачу.

Посилався на те, що виконавчі листи фактично не були отриманні стягувачем, а отже є підстави вважати, що вони були втрачені при пересилці.

Зазначає, що на даний час жодного виконавчого провадження з виконання вищевказаного рішення не відкрито.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу дублікату виконавчих листів задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» на ТОВ«Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Поновлено пропущений строк пред'явлення до виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року в цивільній справі за позовом ПАТ«Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видано дублікати виконавчих листів на виконання рішення Солом'янського районного суду міста Києва від від 05 березня 2012 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, боржник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати в частині задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчих листів та щодо видачі дублікатів виконавчих листів на виконання вказаного рішення, постановити в цій частині нову, якою відмовити у задоволенні вимог ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»щодо поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчих листів та щодо видачі дублікатів виконавчих листів.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи №760/479/19 в Солом'янському районному суді міста Києва.

Вказувала, що рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року по справі №2-193/12 набрало законної сили 06 квітня 2012 року, отже, строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчися 07 квітня 2013 року.

Зазначала, що після спливу зазначеного строку первісний стягувач ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» не скористався правом отримати інформацію про стан виконавчих проваджень та вжити заходів щодо повернення виконавчих листів.

Посилалася на те, що заявником не обґрунтовано та не зазначено будь-яких поважних причин, які б унеможливлювали пред'явлення виконавчого документу до виконання у встановлений законом строк, а також не надано жодних доказів на підтвердження поважності таких причин.

Вказувала, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що стягувач не надав жодних доказів втрати виконавчих документів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні апеляційного суду представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та боржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року в частині вирішення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу дублікату виконавчих листів стосовно боржника ОСОБА_3 не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає ухвалу суду у даній справі лише в частині вирішення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу дублікату виконавчих листів стосовно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Згідно з п.3 ч. 3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Частиною 3 ст.442 ЦПК Українипередбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положеннями частин 2, 4 ст.128 ЦПК України визначено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи було призначено у судовізасідання на 26 лютого 2019 року о 09.30 год. та 04 квітня 2019 року о 14.30 год. та ОСОБА_2 направлялися судові повістки.

Судова повістка на 26 лютого 2019 року о 09.30 год., яка була направлена на адресу ОСОБА_2 повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т.1 а.с. 136).

При цьому, матеріали справи не місять доказів як направлення, так і отримання ОСОБА_2 судової повістки про розгляд справи на 04 квітня 2019 року о 14.30 год.

А відтак, судом першої інстанції при постановленні ухвалибули порушені норми процесуального права, оскільки справу було розглянуто за відсутності боржника ОСОБА_1 , не повідомленоїналежним чином про дату, час та місце судового розгляду, що є безумовною підставою для скасування ухвали судувідповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Отже, ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року в частині вирішення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу дублікату виконавчих листів стосовно боржника ОСОБА_1 підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового судового рішення.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Положення вказаної процесуальної норми не містять безумовного обов'язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов'язується із належним з'ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред'явлення.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання пов'язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об'єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов'язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 у разі пропуску стягувачем строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред'явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред'явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, закон пов'язує видачу дубліката виконавчого листа не тільки із його втратою, а в тому числі із дотриманням строку подання відповідної заяви про видачу дубліката.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п'ята статті 442 ЦПК України).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 541465,15 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.

На виконання вказаного рішення суду у травні 2012 року були видані виконавчі листи.

06 березня 2018 року між ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №50, відповідно до умов якого первісний кредитор відступнив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Звертаючись до суду з заявою, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» вказувало на те, що на даний час жодного виконавчого провадження з виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року по справі №2-193/12 не відкрито, що підтверджується копіями довідок з реестру АСВП. Зазначало, що згідно матеріалів кредитної справи, що була передана ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» його правонаступнику ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» вбачається, що виконавчі провадження №№33481886, 33481409, 33481509, які були відкриті для виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року по справі №2-193/12 були напралені з Оболонського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві стягувачеві, про що стало відомо з телефонної розмови з державним виконавцем зазначеного відділу, але надати належне підтвердження факту відправки виконавчого документу представник вищезазначеного відділу не має можливості.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_1 не була повідомлена про розгляд справи у суді першої інстанції, у зв`язку з чим не могла надати свої заперечення проти вимог заяви та докази, які підтверджують заперечення проти ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», судом апеляційної інстанції було роз`яснено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про можливість надати докази, на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Як вбачається з відповіді Оболонського ВДВС міста Київ ЦМУ МЮ (м.Київ) від 26 січня 2023 року, яка була надана на запит представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження №36261898 до складу якого входили два виконавчі провадження за №33481409 та 33481509 по стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ Комерційний банк «Експобанк» боргу на загальну суму 543285,15 грн. 04 липня 2017 року державним виконавцем в порядку п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про повернення виконавчих документів без виконання у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення. Відповідно ч.2 Розділу XI правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07 червня 2017 року №1829/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Після закінченого вказаного строку виконавче провадження підлягає знищенню.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явленідо примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами 4 і 5 зазначеної статті передбачено, що у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, при цьому у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з п.п.5, 7 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виходячи з системного аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIIIвід 02 червня 2016 року та п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), тобто має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №910/7155/14, від 28 грудня 2018 року у справі №910/11424/15, від 20 травня 2019 року у справі №904/10285/15.

У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року в справі №2-1053/10 зроблено висновок про те, що оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Оскільки, виконавчі листи у справі №2-193/12, видані на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року щодо боржника ОСОБА_1 були втрачені при пересиланні з Оболонського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві стягувачеві, таким чином, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для видачі дублікатів виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_1 у справі №2-193/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що в справі відсутні посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата оригіналів виконавчого листащодо ОСОБА_1 , спростовуються вищевикладеним.

Також, як вбачається з матеріалів справи, виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_1 були повернуті первісному кредитору ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» на підставі постанови державного виконавця від 04 липня 2017 року в порядку п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому стягувач мав право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», тобто до 04 липня 2020 року.

З даною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду 28 грудня 2018 року.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, а відтак колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для заміни стягувача ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_1 у справі №2-193/12.

При цьому, заява ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в частині поновлення строків пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання не підлягає задоволенню, оскільки з даною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду 28 грудня 2018 року, коли строк для пред`явлення виконавчого лсита до виконання щодо боржника ОСОБА_1 у справі №2-193/12 не закінчився.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року в частині вирішення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, видачу дублікату виконавчих листів стосовно боржника ОСОБА_1 скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 у справі №2-193/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Видати дублікат виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 у справі №2-193/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованостіна виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: