ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Пищиди М.М., Свистунової О.В.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Пипи Альони Олегівни на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року адвокат Пипа А.О., діючи як представник позивача ОСОБА_1 , звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до Кам`янської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Новікова Лариса Володимирівна «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», заявив наступні позовні вимоги:

-визнати, що строк на прийняття спадщини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пропущений з поважних причин та визначити їй додатковий строк, два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , що підтверджено Свідоцтвом про смерть, виданим Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що 15 січня 2021 року складено відповідний актовий запис за № 40. Після смерті батька позивача - ОСОБА_2 , відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 січня 2015 року, виданого Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності: 8733284, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу: 33642770. Як відомо, батько позивача - ОСОБА_2 , заповіту не складав, також вказана обставина перевірялася нотаріусом під час відкриття спадкової справи, тому згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після померлого батька є його донька - ОСОБА_1 , що підтверджується:

-Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_2 , повторно виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 28.09.2021 року, актовий запис про народження № 1259 від 19.09.1958 р. (Копія Свідоцтва про народження додається);

-Свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 , виданим Дніпровським районним відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська 14.05.1977 р., яким підтверджується, що після укладення шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (Копія Свідоцтва про укладення шлюбу додається).

Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, не має. Бажаючи оформити спадщину після померлого батька, 01 жовтня 2021 року, позивач звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори, із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 66677485 від 01 жовтня 2021 року, нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 68402291, номер у нотаріуса 975/2021. Однак, Позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після батька - ОСОБА_2 та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 жовтня 2021 р. № 2955/02-31. У Постанові значиться, що заява від ОСОБА_1 про видачу їй спадщини надійшла до нотаріальної контори після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця. Документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини спадкоємцем нотаріусу не надано. Тому, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Отже, ОСОБА_1 , повинна була прийняти спадщину до 10 липня 2021 року. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що причини, через які вона не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пов`язані із об`єктивними та непереборними труднощами, у зв`язку з чим, визначити їх додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.06.2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Пипа А.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись його на незаконність та необгрунтованість, на порушення судом норм процесуального права та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Кам`янської міської ради Двінський О.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 15 січня 2021 року актовий запис № 40 (а.с.10), і на час своєї смерті був зареєстрований та проживав один за адресою квартира АДРЕСА_2 ; та за своє життя спадкодавець заповіту не складав.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, у склад спадщини відкритої на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , увійшло належне спадкодавцю право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою ОСОБА_2 , враховуючи що за життя спадкодавця вона не проживала постійно з ним, та враховуючи не складання за своє життя спадкодавцем заповіту, будучи особою яка віднесена до першої черги спадкоємців, згідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, мала право на реалізацію свого права на прийняття відкритої спадщини на час смерті батька, шляхом подання заяви до нотаріуса про її прийняття, у шести місячний строк з часу відкриття спадщини, тобто починаючи з 10 січня 2021 року.

Як встановлено судом, своїм правом на подання заяви, у відповідності до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, позивачка ОСОБА_1 , як особа яка не проживала постійно із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час його смерті, не скористалася, і звернулася до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , лише 01 жовтня 2021 року, - тобто через два місяці після спливу строку визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України, що підтверджено позивачем, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 66677485 від 01 жовтня 2021 року, спадкової справи за № 68402291, номер у нотаріуса 975/2021 (а.с.15).

Проте, постановою державного нотаріуса Першої державної Кам`янської нотаріальної контори Главчевою Л.В. від 01 жовтня 2021 року вихідний № 2955/02-31 ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено, оскільки останньою пропущений 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця (а.с.16).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, ОСОБА_1 послалася на те, що в період 2021 року, а саме в період 01 липня 2021 року 22 липня 2021 року, 09 вересня 2021 року - 22 вересня 2021 року, перебувала на амбулаторному лікуванні у зв`язку з захворюванням на COVID-19(а.с.17, 18)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 , строк для прийняття спадщини пропущений без поважних причин, тобто таких які б були пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 п. 2 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викласти в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". Відповідно до ч. 2 п. 2 Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" опубліковано у державному друкованому засобі масової інформації «Голос України» 16 липня 2020 року.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, та в подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 7168, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022,

№ 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023.

Тобто, строк звернення ОСОБА_1 із даним позовом до суду. є продовженим як на час дії карантину так і на час дії воєнного стану.

У зв`язку з зазначеним колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність об`єктивних поважних причин, які й потягли за собою пропуск позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим дійшла висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Визначаючи додатковий строк, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , який не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК, колегія суддів вважає, що два місяці є достатнім строком для подання позивачем нотаріусу відповідної заяви.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову в повному обсязі, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 червня 2022 року скасувати.

Визнати, що строк на прийняття спадщини, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), пропущений з поважних причин та визначити додатковий строк, два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після ії батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий суддя: Ж.І. Максюта

Судді: М.М. Пищида

О.В.Свистунова