Справа № 932/8941/21
Провадження № 2/932/5010/21
14 лютого 2023 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши в приміщенні суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 03.07.2013 р. на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 30.08.1999 року; ОСОБА_2 (колишня дружина), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 30.08.1999 року; ОСОБА_3 (донька), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 22.01.2008 року.
Однак, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, бо є громадянами Сполучених Штатів Америки та постійно проживають на її території про що свідчать фотокопії їхніх паспортів громадян США.
Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою вони не цікавляться.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачам не чинили.
Відповідачі залишили Україну в 2009 році і відтоді постійно мешкають у Сполучених Штатах Америки.
Факт відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад один рік можуть підтвердити свідки.
Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення, а тому я ОСОБА_1 , як власник житла вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2021 року вищевказану позовну заяву передано у провадження судді Кондрашова І.А.
Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
ОСОБА_1 надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Також долучив акт про не проживання особи за місцем реєстрації.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день, час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, жодних клопотань відповідачі не надсилали.
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надано, також не надіслано відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 03.07.2013 р. на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже тривалий час не проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Зокрема, відповідачі є громадянами Сполучених Штатів Америки та постійно проживають на її території.
Згідно акту від 24.01.2023, що складений сусідами позивача, що проживають в будинку в будинку АДРЕСА_2 , підтверджено факт не проживання відповідачі за зазначеною адресою.
Частиною ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності с право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Hіхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Велика палата Верховного Суду в постанові від 13.10.2020 у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20) звернула увагу на те, що необхідно звернути увагу, що ЖК УРСР був прийнятий 30.06.1983 і він не відображає усіх реалій сьогодення. ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше у часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України.
Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України.
У частині першій статті 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту. Сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
З огляду на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у квартирі АДРЕСА_1 тривалий час, не виявили бажання добровільно знятись з реєстрації, будь-яких перешкод у проживанні їм ніхто не чинить, поважних причин не проживання судом не встановлено, суд приходить до переконання, що відповідачі втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ