Провадження №4-с/748/1/23
Єдиний унікальний № 748/268/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гофрик К.С.,

представника скаржника адвоката Пономаренко О.В.,

боржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 про визнання дій державного виконавця протиправною та зобов`язання вчинити певні дії державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2023 року представник скаржника адвокат Кушнеренко Є.Ю. звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо відмови у перерахунку з червня 2022 року аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 3 червня 2020 року, протиправною та зобов`язати державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) здійснити перерахунок розміру аліментів у ВП № 62930261 від 07.09.2020 року з червня 2022 року по грудень 2022 року включно з урахуванням всіх видів заробітку (доходу).

Скарга вмотивована тим, що у Чернігівському відділі державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконанні перебуває виконавче провадження № 62930261 від 7 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 з 1 червня 2022 року був мобілізований та проходить військову службу в ЗСУ на посаді водія-електрика. Згідно абзацу 1 пункту 1 Постанови №168 ОСОБА_1 виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць. Тобто, з червня 2022 року розмір доходу боржника змінився, його дохід виріс на суму додаткової винагороди, а тому сума доходу з червня 2022 року не відповідає розміру доходу, з якого виконавцем нараховувалися аліменти. 20 грудня 2022 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про здійснення перерахунку розміру аліментів, починаючи з 1 червня 2022 року по грудень 2022 року з урахуванням всіх видів грошового забезпечення боржника. 10 січня 2023 року було надано відповідь з повідомленням про неможливість здійснення перерахунку з 1 червня 2022 року, оскільки постанова КМУ від 11.11.2022 року, котра передбачає при здійсненні нарахування та виплати аліментів утримання з додаткової винагороди, не має зворотної сили у часі. Таким чином, на думку скржниці, державним виконавцем Чернігівського ВДВС у Чернігівському районі Чернігівської області неправомірно відмовлено у здійсненні перерахунку розміру аліментів у ВП № 62930261 від 7 вересня 2020 року.
Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2023 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання.
6 лютого 2023 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на скаргу, в якому боржник просить суд скаргу залишити без задоволення та судові витрати, понесені боржником ОСОБА_1 , покласти на скаржника ОСОБА_3 . Свій відзив ОСОБА_1 мотивує тим, що скаржником при подачі скарги до суду не було враховано порядок дії постанов Кабінету Міністрів України у часі та просторі, що і призвело до безпідставного звернення до суду зі скаргою на відмову державного виконавця щодо перерахунку аліментів за період з червня 2022 року по грудень 2022 року. Постанова КМУ від 11.11.2022 року № 1264 набрала чинності з дня офіційного оприлюднення і не може у відповідності до Конституції України погіршувати права платника аліментів та мати зворотну дію у часі та просторі. Тому, на підставі вищевикладеного вважає дії державного виконавця щодо відмови скаржнику у перерахунку аліментів, що стягуються з боржника, обґрунтованою.
7 лютого 2023 року на електронну адресу суду надійшов відзив на скаргу від начальника Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коломієць О., в якому просить відмовити в задоволенні скарги на дії державного виконавця, мотивуючи наступним. На виконанні у Чернігівському відділі державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/748/404/20 від 27.08.2020 року, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області, ВП № 62930261. 16 листопада 2022 року набрали чинності зміни до пункту 8 "Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб", які були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 № 1263. Такі зміни стосуються доходів військовослужбовців Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони. Тобто, з 16 листопада 2022 року вищезазначені категорії осіб відтепер сплачуватимуть аліменти також з інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. Тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. 27 грудня 2022 року до відділу надійшла заява від представника стягувача ОСОБА_3 адвоката Кушнеренка Є.Ю. з проханням здійснити перерахунок аліментів, враховуючи постанову КМУ від 11 листопада 2022 року № 1263, та в подальшому стягувати 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням Постанови КМУ від 11 листопада 2022 року № 1263. 10 січня 2023 року відділом надано аргунментовано відповідь, у якій зазначено, що згідно отриманих звітів про здійснені відрахування та виплати, утримання з додаткової винагороди ОСОБА_1 розпочато з 16.11.2022 року (виплата проводилась в грудні 2022 року), тобто з дати набрання чинності постанови КМУ "Про внесення змін до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" від 11.11.2022 року № 1263. Також у відповіді зазначено, що здійснити перерахунок аліментів за період з 01.06.2022 року по 15.11.2022 року включно та стягнути з додаткової винагороди ОСОБА_1 , яку він отримує на час дії військового стану, починаючи від моменту дії постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року не має можливості оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України "Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі", а сама постанова КМУ "Про внесення зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб"від 11.11.2022 року № 1263, на яку посилається у своїй заяві представник стягувачки, набрала чинності 16.11.2022 року. У зв`язку з цим, скаржником при подачі скарги до суду не було враховано порядок дії постанов Кабінету Міністрів України у часі та просторі, що і призвело до безпідставного звернення до суду.
14 лютого 2023 року через канцелярію суду представником скаржника адвокатом Кушнеренко Є.Ю. було подано письмові заперечення на відзив Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зазначаючи, що перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджений постановою КМУ від 26 лютого 1993 року № 146. У п. 1 вказаного Переліку, зазначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом. Боржник весь час, починаючи з червня 2022 року - дати зарахування до числа військовослужбовців отримує додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн, з якої не стягуються аліменти. Посилання на не зворотність закону у часі вважає не зовсім доречним. Виконавець не враховує норми сімейного права та інші положення законодавства про стягнення аліментів. Фактично Постановою КМУ від 11.11.2022 року № 1264 лише роз`яснено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди. Оскільки такі дії були раніше не конкретизовані та законодавство могло по різному тлумачити.
У судове засідання скаржник не з`явилася.
Представник скаржника адвокат Пономаренко О.В. у судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Замура Л.П. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги.
Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (нині - Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) надав заяву про розгляд справи без участі представника відділу.

Як слідує з положень ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду
Заслухавши доводи представника скаржника, боржника та його представника, доводи відзивів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.
Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, Закон України «Про виконавче провадження», міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.
Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1ст.448 ЦПК України).
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Чернігівським районним судом Чернігівської області 27 серпня 2020 року видано виконавчий лист №2/748/404/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 7)
3 вересня 2020 року головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Легкобит А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/748/404/20, виданого 27 серпня 2020 року.
У довідці-розрахунку заборгованості по аліментам, яка складена головним державним виконавцем Легкобит А.В., зазначено що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 1 січня 2022 року складає 359,42 грн. У зв`язку з тим, що боржник з 28 грудня 2021 року не перебуває на обліку як безробітний, державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості з 1 січня 2022 року.
20 грудня 2022 року представником стягувача ОСОБА_3 - адвокатом Кушнеренком Є.Ю. надіслано державному виконавцю Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) А.В. Легкобит заяву, в якій, зокрема, просив здійснити перерахунок аліментів за період з 1 червня 2022 року по грудень 2022 року включно та стягнути з додаткової винагороди ОСОБА_1 , яку він отримує на час дії військового стану, починаючи від моменту дії постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи постанову КМУ від 11 листопада 2022 року № 1263 та в подальшому стягувати 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням Постанови КМУ від 11 листопада 2022 року № 1263. (а.с.9-10)
10 січня 2023 року в.о. начальника Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рокачем А. надано відповідь № 885 представнику стягувача адвокату Кушнеренку Є.Ю. в якій зазначено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 11 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 6 липня 2022 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, ступендію та інші доходи боржника та направлена на виконання до військової частини НОМЕР_1 . Фінансова частина ВЧ НОМЕР_1 нараховує заробітну плату, індексацію, винагороду та інші доходи та проводить утримання із заробітної плати ОСОБА_1 . Згідно отриманих звітів про здійснені відрахування та виплати, утримання додаткової винагороди ОСОБА_1 розпочате з 16 листопада 2022 року (виплата проводилась в грудні 2022 року), тобто з дати набрання чинності постанови КМУ "Про внесення змін до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" від 11 листопада 2022 року № 1263. Здійснити перерахунок аліментів за період з 01 червня 2022 року по 15 листопада 2022 року включно та стягнути з додаткової винагороди ОСОБА_1 , яку він отримує на час дії військового стану, починаючи від моменту дії постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи постанову КМУ від 11 листопада 2022 року № 1263, не має можливості оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України "Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі", а сама постанова КМУ "Про внесення зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб"від 11.11.2022 року № 1263, на яку посилається у своїй заяві представник стягувачки, набрала чинності 16.11.2022 року. (а.с.11)
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.
У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно положень частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені заходи примусового виконання рішень:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Як зазанчено у скарзі і не заперечується ОСОБА_1 , останній з 1 червня 2022 року був мобілізований та проходить військову службу в ЗСУ на посаді водія-електрика.
Згідно п.1 Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на виконання Указів ПрезидентаУкраїни від 24 лютого 2022 р.№64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України постановив: установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до Постанови КМУ від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» (у редакції, яка діяла до 16.11.2022 року), зокрема п.п 2 п.1 утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати.
При цьому, п. 8 цієї ж постанови (у редакції, яка діяла до 16.11.2022 року) передбачено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів при стягненні з військовослужбовців, а саме: утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.
Додаткова винагорода передбачена п.1 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не має постійного характеру, а передбачена на період дії воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та вкотре було продовжено до 19.02.2023 року.
Разом з тим, постановою КМУ від 11.11.2022 року № 1263, яка набула чинності 16.11.2022 року, внесено зміни до п. 8 Постанови КМУ від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», якою передбачено стягнення з інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період військового стану.
Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки у даному випадку додаткова винагорода, яка нарахована на підставі Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 залежить від запровадженого в Україні воєнного стану та не має чітко визначеного терміну, а отже, не має постійного характеру, тому заборгованість із сплати аліментів з боржника з даної винагороди до внесених змін постановою КМУ від 11.11.2022 року № 1263 не нараховувалася правомірно, а тому неправомірної бездіяльності Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо відмови у перерахунку аліментів не вбачається.
Згідно ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
На підтвердження витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано Ордер від 27 січня 2023 року, Договір про надання правової допомоги № 177 від 17 січня 2023 року, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, Акт приймання-передачі наданих послуг від 17 лютого 2023 року та Квитанцію до прибуткового касового ордера № 47 від 17 лютого 2023 року.
За таких обставин, враховуючи надані докази на підтвердження судових витрат, відсутність клопотання про їх зменшення, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Керуючись ст. 258, 260, 450, 451 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задовленні скарги ОСОБА_3 про визнання дій державного виконавця протиправною та зобов`язання вчинити певні дії державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення суддею.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 20 лютого 2023 року.

Суддя В.І. Олещенко