Справа № 211/6109/21
Провадження № 2/211/277/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 лютого 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Андрійченко А.Ю.

за участі :

представника відповідача ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» Терзі О.С.

представника відповідача ПАТ «Страхова компанія «САЛАМАНДРА» Терзі О.С.

за відсутності:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Голівера П.В.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод № 1», Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який мотивує тим, що 27.06.2021 року о 08-00 год. водій ОСОБА_2 , працюючий водієм у ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1», керуючи автомобілем АС АС-G А21R22AXI-1 держаний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України у наслідок чого сталася дорожньо - транспортна пригода та був пошкоджений його автомобіль «Reno Logan» номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 21.07.2021 року водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В наслідок ДТП з вини ОСОБА_2 йому була заподіяна майнова та моральна шкода.

У відповідності до висновку експертного транспортно - товарознавчого дослідження № 143/21 від 27.08.2021 року, вартість спричиненого йому матеріального збитку складає 17991,88 грн.

Оскільки під час ДТП водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» та ДТП сталося при виконанні ним трудових обов`язків, тому саме ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» має нести відповідальність за спричинену йому шкоду, цивільна відповідальність якого була застрахована в ПАТ «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА».

Також йому була спричинена і моральна шкода. Так у зв`язку із пошкодженням його автомобіля він пережив тяжкий стрес та шок, також був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем через його пошкодження в наслідок ДТП, чим було порушено його право користування своїм майном. Тож моральну шкоду оцінює у 20 000,00 грн.

У зв`язку із вказаним просить стягнути з відповідача ПАТ «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА» 17991,88 грн., в рахунок відшкодування йому майнової шкоди. Стягнути з відповідача ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» 20 000,00 грн., моральної шкоди, а також з обох відповідачів просить стягнути у солідарному порядку витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500.00 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн., та судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Представник відповідача ПАТ «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА» адвокат Терзі О.С. подав до суду відзив на позов в якому частково заперечує проти позовних вимог, зокрема позивач просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 17991,88 грн., 8995,94 грн., з яких, це втрата товарної вартості, однак відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму призначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Позивач просить стягнути страхове відшкодування безпосередньо на його особистий рахунок, при цьому доказів факту оплати проведеного ремонту не надається. Страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець). У свою чергу, має бути платником податку на додану вартість. Відповідно до ст. ст. 193,194 Податкового кодексу України, основна ставка податку на додану вартість складає 20%. З урахуванням того, що позивач не підтверджує документально проведення оплати ремонту, розмір страхового відшкодування підлягає зменшенню на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином розмір майнових вимог до страхової компанії не може перевищувати 7196,75 грн., з яких 4396,20 грн., - вартість ремонтних робіт; 4599,74 грн., - вартість матеріалів; 1799,19 грн., - ПДВ 20%. Крім того позивачем не доведено співмірність та обгрунтованість витрат на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн., адже розмір таких витрат не може перевищувати 3550,00 грн. Також позивач безпідставно просить стягнути в солідарному порядку судові витрати по сплаті судового збору за частину позовних вимог, які взагалі не мають відношення до страхової компанії. Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Щодо стягнення інших витрат то відповідно до доводів страхової компанії, обгрунтованими майновими вимогами саме до страховика є сума 7196,75 грн, що складає 9.99 % розміру заявлених майнових вимог. Відтак з страхової компанії підлягають стягненню витрати у такому розмірі: витрати на проведення експертизи 999,75 грн., правова допомога - 1419.64 грн., і судовий збір - 363,10 грн.

Також представник відповідача ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» адвокат Терзі О.С. подав до суду відзив на позов яким просив у задоволенні позову відмовити, в обґрунтування зазначив, що відповідно до змісту позовної заяви позивач не доводить наявність у ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» обов`язку відшкодування шкоди на підставі ст. 1172 ЦК України, зокрема працевлаштування винного водія на ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» та виконання останнім службових обов`язків на момент ДТП. Крім того позивачем не доведено розмір моральної шкоди та факт її завдання саме з боку ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1». Крім того вимоги майнового характеру щодо стягнення майнової шкоди не стосуються ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1», тому судовий збір у відповідній частині взагалі не підлягає стягненню з боку ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1». Судові витрати підлягають розподілу між сторонами не солідарно, а пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , відповідей на відзиви не надавали.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 до суду не з`явилися, позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідачів ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» та ПАТ «Страхова компанія «САЛАМАНДРА» Терзі О.С. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог до ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» заперечував та просив відмовити з підстав викладених у відзиві. Проти позовних вимог до ПАТ «Страхова компанія «САЛАМАНДРА» заперечував частково з підстав викладених у відзиві.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся.

Вислухавши представника відповідачів ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено у судовому засіданні, що 27.06.2021 року о 08.00 год. у м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Соборності, 87г, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем АС АС-G A21R22AXI-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою під час руху транспортного засобу заднім ходом здійснив наїзд на припарковане авто Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Постанова суду набрала законної сили 03.08.2021 року(а.с. 11- 12).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП, вина в ньому ОСОБА_2 , підтверджуються постановою, яка набрала законної сили та є обов`язковою для суду при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В ст. 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1172 ЦКУ юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Положеннями ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Власником автомобіля Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 10).

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1» забезпеченого транспортного засобу АС АС-G A21R22AXI-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА» за полісом №АР/448870.

У вступній частині постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу у справі № 211/4148/21 від 21.07.2021 року зазначено, що ОСОБА_2 працює водієм Хлібзаводу № 1.

Крім того, фактичні обставини справи свідчать, що у робочий день - 27.06.2021 року у робочий час - 08 год. 00 хв., ОСОБА_2 керував забезпеченим транспортним засобом АС АС-G A21R22AXI-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому, страхувальником згідно Полісу №АР/448870 по вказаному транспортному засобу є відповідач у справі - ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1» .

Надавши оцінку кожному зі вказаних письмових доказів та оцінку цим доказам в сукупності, встановивши фактичні обставини справи суд дійшов висновку про наявність підтвердження трудових відносин між відповідачем (роботодавець) та третьою особою ОСОБА_2 (працівник), та наявність підтвердження виконання третьою особою ОСОБА_2 своїх трудових обов`язків під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, адже: винуватець ДТП керував забезпеченим транспортним засобом страхувальником якого є відповідач; при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноважена особа встановлює дані про особу порушника, у тому числі і стосовно місця роботи та посади; так само уповноважена особа відбираючи пояснення учасників ДТП встановлює їх відповідні анкетні дані; так само і суд розглядаючи справу про адміністративне правопорушення встановлює дані про особу порушника, зокрема і щодо місця роботи та посади; будь-яких даних які б свідчили про те, що винуватець ДТП керував транспортним засобом без наявності на нього свідоцтва про реєстрацію матеріали справи не містять (у разі відсутності відповідних документів на ТЗ у водія, відповідне є окремим складом адміністративного правопорушення).

Вказані обставини також не спростовувалися ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1», тому позивачем правомірно пред`явлені вимоги до ТОВ «Криворізький хлібзвод № 1» про відшкодування завданої йому у результаті ДТП шкоди за участю водія ОСОБА_2 , оскільки відповідно до ст. 1172 ЦК України відповідальність за шкоду, заподіяну з вини ОСОБА_2 , повинен нести його роботодавець, солідарне стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, як з особи, яка винна у спричиненні ДТП, так і з роботодавця винної особи не передбачене Законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

У відповідності до п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

За приписами ст. 269 КУпАП, - потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Згідно п. 1.3 ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Отже, як в розумінні КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, так і в розумінні ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», ОСОБА_1 являється потерпілим. А тому, з врахуванням вищезазначеного, має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Із матеріалів справи судом встановлено, що відносини між відповідачем ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» та ПрАТ «СК «Саламандра», яким було застраховано автомобіль АС АС-G A21R22AXI-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Законом № 1961-IV. Так, договором (полісом) обов`язкового страхування № АР/4488703 визначено страхову суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000,00 грн, крім того, вказаним договором франшиза складає 0,00 грн.

П.34.4 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 10.08.2021 року у світлий час доби при природному освітленні за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Юрія Камінського, 20, експертом Рейнюком О.В. був проведений технічний огляд пошкодженого транспортного засобу Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 у присутності ОСОБА_1 , другого учасника ДТП, представника ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» начальника транспортного відділу Сікора В.В. та в подальшому був складений протокол огляду КТЗ від 10.08.2021 року.

Згідно висновку експертного транспортно - товарознавчого дослідження № 143/21 по визначенню матеріального збитку від 27.08.2021 року, складеного експертом Рейнюк О.В. за заявою ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику автомобіля Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 17991,88 грн.(а.с. 13-18).

За проведення вказаної експертизи позивачем було сплачено 2500,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією №114708 від 03 серпня 2021 року.

Доводів та доказів щодо спростування вказаного висновку у сторонами не надано, тому суд приймає його до уваги.

За даними висновку судового експерта від 27 серпня 2021 року № 143/21 вартість відновлення автомобіля Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 8995,94 грн, а розмір матеріального збитку - 17991,88 грн. При цьому як слідує з самого висновку при визначені розміру збитку врахована втрата товарної вартості (8995,94 грн). Разом з тим, вбачається, що ПДВ при визначенні матеріальної шкоди, спричиненої власнику легкового автомобіля Reno Logan реєстраційний номер НОМЕР_2 , не розраховувався.

Згідно зі ст. 29, п. 32.7 ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 , вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Вказану позицію неодноразово висловлював Верховний Суд України.

Як встановлено судом, позивач страхове відшкодування не отримував. Суд вважає, що розмір відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача ПАТ «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА» становить 8995,94 грн., без врахування втрати товарної вартості автомобіля, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод № 1», підлягає стягненню на користь позивача вартість втрати товарної вартості транспортного засобу в сумі 8995,94 грн., яка визначена висновком експертного транспортно - товарознавчого дослідження № 143/21 від 27.08.2021 року.

Щодо моральної шкоди яку позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод № 1», суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. роз`яснено, що під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні цивільних прав, при настанні негативних наслідків.

Під час судового розгляду було встановлено, що автомобіль позивача був пошкоджений, також суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав є достатнім та належним доказом заподіяння йому моральної шкоди.

Крім того, позивач зазначав, що пошкодженням автомобіля він зазнав стресу та душевного хвилювання, був порушений звичний ритм його життя - неможливість користування ним, що спростовано не було.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі 6-108цс13, аналіз норм статей 1167, 1172, 1187,1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Враховуючи засади розумності та справедливості, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод № 1» на користь позивача суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн., задовольняючи позовні вимоги в цій частині частково.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу ст. 81ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу,2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Між адвокатом Голівером П.В. та Кочнєвим А.В. було укладено Договір про надання правової допомоги від 05.09.2021 року, з додатком № 1 до нього.

Згідно розрахунку вартості правничої допомоги, що вже надана та буде надаватися позивачу у зв`язку з підготовчими діями та судовим розглядом позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод № 1» та Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, кількість годин, що потрачена на надання послуг адвокатом складає 30 годин, вартість послуг адвоката 1 година 500,00 гривень, вартість послуг становить 15000,00 гривень.

У даному розрахунку зазначено перелік, об`єм та вартість наданих послуг, а саме: вивчення та аналіз обставин цивільної справи - 4 години; надання попередньої консультації по цивільні справі - 1 година; підготовка позовної заяви про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - 15 годин; безпосередній розгляд цивільної справи в судовому засіданні - 10 годин.

У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд приходить до висновку, що де які види робіт мають необґрунтовано завищену вартість, крім того адвоката Голівер П.В. не брав участі у судових засіданнях з розгляду даної цивільної справи.

Таким чином з огляду на складність справи та фактично виконаній адвокатом роботи (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг), суд вважає, що обгрунтованим та співмірним є стягнення із відповідачів на користь позивача вартості наданих послуг правничої допомоги у розмірі 5000,00 гривень.

У зв`язку з розглядом цієї справи позивач також поніс судові витрати на проведення експертного транспортно - товарознавчого дослідження № 143/21 по визначенню матеріального збитку від 27.08.2021 року, складеного експертом Рейнюком О.В. у сумі 2500,00 грн.

Також позивачем було сплачено судовий збір за дві вимоги: 908,00 грн. - за вимогу майнового характеру та 908,00 грн. - за вимогу немайнового характеру, а загалом 1816,00 грн.

Так загальний розмір заявлених позивачем вимог становив 37991,88 грн.

Отже ураховуючи, що позов задоволений в сумі 22991,88 грн., тобто на 60% (22991,88 х 100/37991,88), на відповідачів слід покласти 60 % понесених позивачем судових витрат, що становить 5589,60 грн. (9316,00 х 60%/100).

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд покладає на ТОВ «Криворізький хлібзавод № 1» та ПАТ «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА» судові витрати в сумі по 2794,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.22,1166,1167 ЦК України, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258,259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА» ( , юридична адреса: 36019, м. Полтава, вул. Колективна,10), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 8995 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять ) грн. 94 коп., та судові витрати у сумі 2794 (дві тисячі сімсот дев`яносто чотири) грн. 80 коп., а всього 11790 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто ) грн. 74 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод № 1» ( , юридична адреса: 50102, м. Кривий Ріг, вул. Гірників, 17), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , втрату товарної вартості в розмірі 8995 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять ) грн. 94 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 ( п`ять тисяч ) грн. 00 коп., та судові витрати у сумі 2794 (дві тисячі сімсот дев`яносто чотири) грн. 80 коп., а всього 16790 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яносто ) грн. 74 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 17.02.2023 року.