ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7163/21 Номер провадження 22-ц/814/189/23Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судових засідань: Ряднини І.В.,

за участю представника позивача адвоката Руль М.І. та відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про припинення стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пістряка Максима Сергійовича

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2022 року, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив припинити стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.06.2016 з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які він сплачує. З 13.11.2021 року син проживає з ним та знаходиться на його утриманні. У зв`язку з чим просив позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2022 року позов задоволено.

Припинено стягнення аліментів на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 23.06.2016 в справі № 552/5761/15-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25 % всіх видів заробітку щомісячно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина на користь відповідача, змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Пістряк М.С.просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_1 в листопаді 2021 року хворіла COVID-19 та перебувала на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим просила позивача бути з дитиною. Зазначає, що позивач забрав дитину з його речами з квартири та забрав документи зі школи № 38 та влаштував дитину до приватного навчального закладу.

Зазначає, що на даний час на розгляді в Октябрському районному суді м. Полтави знаходиться цивільна справа за її позовом про визначення місця проживання дитини.

Вважає, що суд діяв передчасно, оскільки судом не було визначено місце проживання дитини.

ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказує, що працівники поліції, які приїхали на виїзд, зафіксували факт передачі йому дитини, оскільки відповідач вела себе агресивно через загострення в листопаді 2021 року у ОСОБА_1 хвороби «Параноїдальна шизофренія».

Станом на 13.11.2021 року будь-якого рішення щодо визначення місця проживання дитини не існувало. З цього часу дитина проживає та знаходиться на його утриманні.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з листопада 2021 року дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні, тобто змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже вказаною статтею врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що з 13 листопада 2021 року неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з батьком ОСОБА_2 та перебуває на його утриманні.

Згідно з висновком органу опіки та піклування, що затверджений рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради 08.02.2022 № 39, орган опіки та піклування прийшов до висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 . (а.с. 72).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_2 , оскільки, змінилися обставини, які слугували підставою для їх стягнення.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 , діючи у власних інтересах, без пояснень та причин забрав від неї дитину. З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2021 року працівниками поліції, на місці події, складено рапорт, згідно якого конфлікт врегульовано, ОСОБА_1 було госпіталізовано до психіатричної лікарні для обстеження. Сина забрав ОСОБА_2 за місцем свого проживання.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Оскільки, станом на 13.11.2021 року місце проживання дитини судом визначено не було, позивач мав законне право забрати сина за місцем свого проживання.

Твердження ОСОБА_4 про передчасність висновку суду про припинення стягнення аліментів є помилковими, оскільки аліментами є кошти, які повинні бути спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Так як з 13.11.2021 року дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 для утримання дитини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права та постановив рішення, яке відповідає закону - підстави для задоволення даної апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, сторони у справі звільненні від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пістряка Максима Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Київськогорайонного суду м. Полтави від 21 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 січня 2023 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль