Ухвала

20 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 202/5665/21

провадження № 61-11741ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просила суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 03 серпня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2975;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 17 вересня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О. О. та зареєстрований в реєстрі за № 2349;

- визнати недійсним договір іпотеки, серії DN0GK/1 № 2352, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О. О. (реєстр 2352).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки серії DN0GK/1 № 2352, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О. О.

В задоволенні вимоги позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, який укладений 03 серпня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О. В. (зареєстрований в реєстрі за № 2975), та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, який укладений 17 вересня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О. О. (зареєстрований в реєстрі за № 2349), відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454, 00 грн з кожного з відповідачів окремо.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано недійсним іпотечний договір DNF0GK/1 від 17 вересня 2018 року, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О. О., зареєстрований в реєстрі за № 2353.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі по 454, 00 грн з кожного.

23 грудня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, який продовжувався ухвалою від 25 січня 2023 року.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 січня 2023 року заявником надіслано до Верховного Суду докази сплати судового збору.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявникзазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 21 січня 2015 року в справі № 6-197цс14, від 13 квітня 2016 року в справі № 6-1528цс15 та у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі № 756/9955/16-ц (провадження № 61-835св17), від 14 лютого 2018 року в справі № 379/1256/15-ц (провадження № 61-1300св18), від 28 лютого 2018 року в справі № 909/330/16, від 01 листопада 2018 року в справі № 910/18436/16, від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), від 13 березня 2019 року в справі № 757/12646/16 (провадження № 61-6360св18), від 19 червня 2019 року в справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19), від 03 липня 2019 року в справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19), від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19), від 11 серпня 2021 року в справі № 523/7609/17 (провадження № 61-15309св19), від 17 листопада 2021 року в справі № 200/4037/19 (провадження № 61-18471св20) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко