16.02.2023 Справа № 756/8865/22
Унікальний номер судової справи 756/8865/22
Номер провадження 2/756/1247/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гриненко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Просить суд ухвалити рішення, яким: визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення №46-к/тр від 12.09.2022 Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради; визнати незаконним та скасувати акт про відсутність працівника на робочому місці від 04.09.2022; поновити позивача на посаді сторож Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради.

Вимоги позову обґрунтовує наступним. З серпня 2013 року позивача було прийнято на посаду сторожа з повним робочим днем у Комунальному дошкільному закладі (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради. 24.02.2022 почалась повномасштабна війна російської федерації проти України. Однак, незважаючи на це, до 06.04.2022 позивач продовжувала виконувати свої посадові обов`язки. 04.04.2022 з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на території Донецької області ОСОБА_1 була вимушена залишити своє місце проживання у м. Краматорськ та перемістилась у м. Київ. Позивач, після евакуації з м. Краматорськ, у зв`язку з оперативною ситуацією та підвищеним рівнем небезпеки у регіоні, повідомила відповідача про тимчасовий виїзд з м. Краматорськ та надіслала засобами електронного зв`язку довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З 06.04.2022 по 26.04.2022 позивач подала відповідачу заяву щодо надання щорічної відпустки протягом 21 календарних днів. З квітня 2022 року відповідач оголосив про вимушений простій для працівників у зв`язку з активними бойовими діями в даному регіоні. Позивач на час введення воєнного стану засобами електронної комунікації була повідомлена про оголошення вимушеного простою для працівників підрозділів, яким було роз`яснено право не виходити на робочі місця, що підтверджується наказом управління освіти Краматорської міської ради про продовження простою №75 від 23.05.2022.

Відповідач засобами електронної комунікації (в телефонному режимі) неодноразово змушував позивача писати заяву про надання відпустки за власний рахунок. Позивач під тиском відповідача написала заяви на відпустку без збереження заробітної плати з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022 та з 01.08.2022 по 31.08.2022.

З 01.09.2022 позивач відмовилась писати заяву про надання відпустки за власний рахунок, адже підприємство знаходилося у режимі простою, що дає право працівникам не виходити на робочі місця. Станом на 01.09.2022 Краматорська територіальна громада входила до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій (Наказ міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 26.08.2022 №193 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 25.04.2022 №75»).

04.09.2022 незважаючи на те, що відповідач знаходився у режимі простою та станом на 01.09.2022 Краматорська територіальна громада входила до переліку громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, керівництво склало акт про відсутність позивача на робочому місці. 12.09.2022 відповідачем видано наказ про звільнення позивача з посади сторожа №46-к/тр відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Саме з`ясування поважності відсутності позивача на роботі є визначальним фактом для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Невихід позивача на роботу внаслідок ведення воєнних дій у м. Краматорськ та пов`язаних з ними обставин не може мати наслідком звільнення за пуктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України за підставою «прогул». Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я працівників та їх сімей і вважається як відсутність на роботі з поважних причин, у такому випадку за працівниками зберігається робоче місце та посада. На переконання позивача звільнення відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відсутність позивача на роботі в період часу 04.09.2022 відбулось з поважних причин і не є прогулом. Тому наявні всі правові підстави для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 №46-к/тр від 12.09.2022 та поновлення позивача на роботі на посаді сторожа.

Ухвалою суду від 05.10.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Від відповідача на адресу суду 07.11.2022 надійшов відзив на позовну заяву, де просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. В обгрунтування зазначає, що 01.08.2022 від позивача надійшла заява про надання відпустки без збереження заробітної плати. Позивач відповідно до наказу «Про надання відпустки без збереження заробітної плати» від 29.07.2022 №46-к/тм до 31.08.2022 перебувала у безоплатній відпустці. Згідно з затвердженим графіком на вересень 2022 року позивач з 04.09.2022 о 18.00 мала приступити до роботи. Позивач не з`явилась на робочому місці, про що адміністрацією закладу був складений відповідний акт про відсутність працівника на робочому місці від 04.09.2022. По зазначеному факту 12.09.2022 було проведено службове розслідування щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, яким встановлено, що після закінчення терміну перебування в безоплатній відпустці ОСОБА_1 не вийшла на роботу 04.09.2022. В телефонній розмові позивач пояснила, що на даний час перебуває поза межами міста Краматорськ та відповідно до ст. 113 КЗпП України виявила бажання перебувати на простої та отримувати 2/3 від заробітної плати. Наказом управління освіти від 22.08.2022 №121 «Про продовження простою» передбачено, що оплата праці сторожам закладів здійснюється за фактично відпрацьований час. Отже, сторожда закладів освіти міста повинні безпосередньо виконувати свої посадові обов`язки, оплата праці яких здійснюється за фактично відпрацьований час. Керівником закладу була надана відмова ОСОБА_1 щодо переведення останньої на простій з оплатою праці 2/3 від заробітної плати. 12.09.2022 був складений відповідний акт, за результатами якого була розглянута можливість притягнення сторожа ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі позивач відмовилась.

29.11.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де ОСОБА_1 зазначає наступне. В акті службового розслідування від 12.09.2022, який було покладено в основу прийняття наказу про звільнення від 12.09.2022, в п. 4 вказано, що причини відсутності позивача на робочому місці немає. Дане твердження позивач вважає невірним та таким, що не відповідає справжнім обставинам справи. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, в даному випадку ведення воєнних дій в м. Кратаморськ. Надання письмових пояснень працівника із викладенням загальновідомих фактів не є обов`язковим в даній ситуації. І покладення відсутності саме письмових пояснень щодо причин відсутності в основу звільнення є неприпустимим. Наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та про звільнення ОСОБА_1 через прогул є незаконним, оскільки «прогулу» як такого не мало місця, а у працівника були поважні причини неявки на роботу.

Ухвалою суду від 16.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та постановлено перейти до розгляду справи по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлені належним чином.

Так, від представника позивача - адвоката Лисенко Л.В. надійшла до суду заява з проханням проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, на задоволенні позову наполягає в повному обсязі.

У матеріалах справи міститься заява представника відповідача - в.о. завідувача Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради з проханням розглянути справи без її участі (а.с. 79).

Суд вважає, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на участь у судовому засіданні та наданні правових позицій щодо заявлених позовних вимог, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-10) та відповідно до довідки від 05.04.2022 №3005-/27261 взята на облік внутрішньо переміщеної особи з реєстрацією місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Відповідно до витягу з наказу завідувача Комунального дошкільконого навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комінованого типу Краматорської міської ради ОСОБА_3 від 12.09.2022 № 46-к/тр про звільнення працівника звільнено ОСОБА_1 , сторожа, згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП з 12.09.20222. Підстава: акт №1 від 04.09.2022 про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці; акт №2 від 12.09.2022 про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі; акт службового розслідування від 12.09.2022 (а.с. 28).

Вихователь-методист ОСОБА_2 04.09.2022 на ім`я завідувача ДНЗ №84 ОСОБА_3 написала службову записку, де вказала, що 04.09.2022 вона чергувала по закладу з 12.00 по 18.00, змініти її повинна була сторож ОСОБА_1 , але вона не з`явилась на робочому місці (а.с. 56).

Відповідно до витягу з наказу завідувача Комунального дошкільконого навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комінованого типу Краматорської міської ради ОСОБА_3 від 04.09.2022 № 52-к/тр про створення комісії на підставі службової записки ОСОБА_4 від 04.09.2022 щодо встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 , сторожа наказано: створити комісії у складі ОСОБА_4 , вихователь-методист; ОСОБА_5 , вихователь спец.групи; ОСОБА_6 , каштелян; членам комісії перебувати в ДНЗ №84 з 18.00 по 21.00 04.09.2022 та за результатами скласти відповідний акт (а.с. 57).

Згідно з актом №1 про відсутність працівника на робочому місці, складеного 04.09.2022 в м. Краматорськ, ДНЗ №84 «Дельфінчик», працівник ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 4 вересня 2022 року з 18.00. На 21.00 працівник на робочому місці не з`явлась і пояснень не надала (а.с. 29).

Відповідно до витягу з наказу завідувача Комунального дошкільконого навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комінованого типу Краматорської міської ради ОСОБА_3 від 05.09.2022 № 54 а/г про створення комісії з розслідування випадку відсутності працівника на робочому місці наказано: створити комісію по розслідуванню випадку відсутності працівника на робочому місці; комісії провести службове розслідування по факту відсутності працівника на робочому місці та скласти акт за результатами розслідування з відповідним висновком до 10.09.2022 (а.с. 59).

Згідно з актом службового розслідування від 12.09.2022, складеного комісією Комунального дошкільконого навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комінованого типу Краматорської міської ради, за результатами роботи встановила наступне: 04.09.2022 сторож ОСОБА_1 о 18.00 не приступила до роботи в ДНЗ №84; 04.09.2022 ОСОБА_4 була надана службова записка щодо встановлення факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 , строжа; на підставі вищевказаної службової записки наказом від 04.09.2022 №52 а/г створена комісія для фіксування факту невиходу на робоче місце працівником ОСОБА_1 ; комісією ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) складено акт №1 про відсутність працівника на робочому місці та надано завідувачу; наказом від 05.09.2022 №54 а/г створена комісія по розслудванню випадку відсутності працівника на робочому місці; 04.09.2022 та наступні дії завідувач ОСОБА_3. зв`язувалась (телефоном, вайбером) з ОСОБА_1 , яка з початком бойових дій знаходиться за межами міста та є внутрішньо переміщеною особою (довідка ВПО), встановлювала причини невиходу на роботу, надала акт №1 для ознайомлення та пояснення. Причини відсутності на роботі - немає; вимоги ОСОБА_1 : перебуваючи за межами мітса, отримувати заробітну плату (як під час простою, 2/3). Але наказом управління освіти від 22.08.2022 №121 «Про продовження простою» п. 2 абз. 3 здійснюється оплата праці працівникам ЗДО наступним чином: «сторожам закладів - за фактично відпрацьований час»; ОСОБА_1 в усній розмові з завідувачем ОСОБА_3 надала згоду письмове пояснення відсутності на роботі на робочому місці до 11.09.2022, але на 08.00 12.09.2022 ніяких пояснень не отримано; 12.09.2022 о 08.50 голова комісії з розслудвання ОСОБА_4 в присутності членів комісії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_1 щодо відсутності письмових пояснень. Письмові пояснення відстуні. Висновки: у зв`язку з викладеним просять розглянути можливість притягнення ОСОБА_1 , сторожа, до дисциплінарного стягнення (а.с. 61-62).

Як убачається з наказу Управління освіти Краматорської міської ради від 22.08.2022 №121 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою належної організації роботи закладів освіти в умовах воєнного стану, відповідно до Указу Президетна України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», керуючись ст. 34 КЗпП України, Постановою Кмбінему Міністрів України від 07.03.2022 №221 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, в умовах воєнного стану» наказано: з 01 вересня 2022 року продовжити простій, окрім періоду перебування у відпустці, для працівників закладів дозашкільної освіти, окрім завідувачів закладу; здійснювати оплату праці працівникам ЗНО наступним чином: - педагогічним та технічним працівникам - в розмірі двох третин тарифної ставки відповідно до п. 1 ст. 113 КЗпП України, з урахуванням педагогічного навантаження, які вони мали до запровадженого простою, але не більше 1,0 ставки (згідно з наказами закладів); працівникам, які знаходяться на робочих місцях - в розмірі заробітної плати, відповідно до Галузевої Угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2021-2025 роки, що зареєстрована Міністерством економіки України 18.06.2021 за №12 (згідно з наказами закладів); - сторожам закладів - за фактично відпрацьований час (а.с. 121).

Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-IX, оголошено про проведення загальної мобілізації протягом 90 діб із дня набрання чинності Указом.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-IX від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-ІХ від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №753/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2200-ІХ від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ від 07.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

15.03.2022 прийнято Закон України № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідно до якого на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст. 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ не скасовує і не змінює норми КЗпП щодо підстав звільнення з ініціативи роботодавця,

Пункт 4 ст. 40 КЗпП України передбачає розірвання власником або уповноваженим ним органом трудового договору у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) саме «без поважних причин».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК).

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2021 року у справі № 235/5659/20 зазначено, що: «прогулом визнається відсутність працівника на роботіяк протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин(наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а йвстановлення поважності причин відсутності».

Саме з`ясування поважності відсутності позивача на роботі є визначальним фактом для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпПУкраїни.

Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не визначено, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причин відсутності на роботі дається, виходячи з конкретних обставин. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, в даному випадку ведення воєнних дій.

Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника.

До поважних причин відсутності на робочому місці слід відносити такі обставини, як: стихійні лиха, хвороба працівника або членів його сім`ї, нерегулярна робота транспорту, участь працівника в порятунку людей або майна, відмова від незаконного переведення та невихід у зв`язку з цим на нову роботу. Не вважаються прогулом відсутність працівника не на підприємстві, а на робочому місці; відмова від незаконного переведення; відмова від роботи, протипоказаної за станом здоров`я, не обумовленої трудовим договором або в умовах, небезпечних для життя і здоров`я; невихід на роботу після закінчення строку попередження при розірвання трудового договору з ініціативи працівника (Постанова КЦС ВС від 05.12.2018 року у справі №754/16137/15-ц).

У трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Принцип добросовісності у трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачені трудовим законодавством та трудовим договором.

Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі.

Позивач в обгрунтування позовних вимог вказувала на те, що з метою збереження свого життя вимушена була виїхати з м. Краматорськ Донецької області, оскільки там велися активні бойові дії.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 затведжено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно з Перкліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією на території Донецької області, зокрема, Краматорської міської територіальної громади з 24.02.2022 відноситься до території, на яких ведуться (велися) бойові дії. Дата припинення можливості бойових дій відсутня.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Визначаючи справедливий баланс між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд, слід зазначити про пріоритет природного права особи на життя та безпечне довкілля, яке визнається усіма цивілізованими народами і націями та є загальним спадком європейської правової традиції, позитивний обов`язок щодо забезпечення якого на території України покладено на Державу Україна. Так, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 1 Конституції України).

Суд зазначає, що невихід позивача на роботу внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, не може мати наслідком звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України за підставою «прогул».

Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників та їх сімей і вважається як відсутність на роботі з поважних причин, у такому випадку за працівниками зберігаються робоче місце та посада.

Окрім того, оголошений простій звільняє працівника від обов`язку бути присутнім на робочому місці.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що від позивача не надходило пояснень про відсутність на роботі з поважних причин, оскільки відсутність працівника на роботі у зв`язку з бойовими діями не може бути кваліфікована як прогул без поважної причини. Тому, до з`ясування причин відсутності працівника та отримання від нього письмових пояснень, доцільно було обліковувати його, як працівника, відсутнього з нез`ясованих або з інших причин, а не звільняти з роботи.

За змістом ст. 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

За вказаних обставин, суд встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, дійшов до висновку про наявність підстав для визнання незаконними та скасування акту про відсутність працівника на робочому місці від 04.09.2022 та визнання незаконним та скасування наказу про звільнення №46-к/тр від 12.09.2022, виданого Комунальним дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради, про звільнення ОСОБА_1 з посади сторожа за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а також те, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 977,20 грн.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду в частині поновлення на роботі до негайного виконання.

Інші доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, не спростовують встановлених висновків суду та не є юридично визначальними.

З викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 353-354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради (адреса місцезнаходження: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 57; ) про визнання незаконним, вкасування наказу про звільеннґ та поновлення на роботі - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати акт №1 про відсутність працівника на робочому місці від 04.09.2022, складений комісією Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради.

Визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення №46-к/тр від 12.09.2022, виданий Комунальним дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради про звільнення ОСОБА_1 з посади сторожа згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України з 12.09.2022.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на посаді сторожа Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради (адреса місцезнаходження: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 57; ) з 12.09.2022.

Рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №84 «Дельфінчик» комбінованого типу Краматорської міської ради (адреса місцезнаходження: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 57; ) на користь держави судовий збір в розмірі 2 977,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко