Справа № 465/6744/21 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/2901/22 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Матяш С.І.,

з участю представника апелянта адвоката Винниченко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 квітня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: акціонерне товариство «Таскомбанк» про визнання права власності на частину нежитлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: акціонерне товариство «Таскомбанк» про визнання права власності на частину нежитлового приміщення.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нежитлового приміщення залишено без розгляду.

В листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду першої інстанції, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 квітня 2022 року, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 13 квітня 2022 року ним подано заяву про залишення позову без розгляду, оскільки сторони дійшли порозуміння. В подальшому, спір щодо предмету спору між сторонами продовжився, у зв`язку із чим позивачем в особі представника, адвоката Усачука А.В., подано клопотання про відкладення розгляду справи, що призначений на 14 квітня 2022 року о 14 год 00 хв.

Звертає увагу на те, що заява про залишення позову без розгляду зареєстрована під вхідним № 9278, а клопотання про відкладення розгляду справи під вхідним № 9307. Таким чином, позивач після подання та до вирішення заяви про залишення позову без розгляду, змінив ставлення до заявленого ним позову, заявивши клопотання у якому просив суд розгляд справи відкласти, а не залишати позов без розгляду. Вважає, що заявивши клопотання про відкладення розгляду справи, після подання заяви про залишення позову без розгляду та до його вирішення, він змінив ставлення до заявленого позову, виявивши волевиявлення на підтримання заявленого позову, продовження розгляду справи у наступному судовому засіданні.

Крім цього, зберігаючи безсторонність, у разі виникнення будь - яких питань із приводу заявленого клопотання чи для уточнення ставлення позивача до заявленого позову, суд не був позбавлений можливості з`ясувати такі обставини, у тому числі, шляхом зобов`язання позивача надати пояснення із приводу них, чи з`ясувати такі у наступному судовому засіданні, а також роз`яснити останньому правові наслідки кожного із клопотань.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення такої без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач ОСОБА_1 , скориставшись своїм процесуальним правом, подав заяву про залишення позову без розгляду, із урахуванням приписів пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України заяву задовольнив, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нежитлового приміщення залишив без розгляду.

Колегія суддів, вважає, що такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам процесуального закону.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Із матеріалів справи встановлено, що із відповідним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 26 серпня 2021 року (а.с. 1 -5).

13 квітня 2022 року, до початку розгляду справи по суті, позивач подав до місцевого суду заяву про залишення позову без розгляду на підставі статті 257 ЦПК України (а.с. 126).

Разом з тим, 14 квітня 2022 року представник позивача - адвокат Усачук А.В. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, який був призначений на 14 квітня 2022 року о 14 год. 00 хв. В заяві звертає увагу на те, що позивач або уповноважений ним представник зацікавлені бути присутніми при розгляді справи.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять заяви чи клопотання позивача або уповноваженого ним представника про відмову позивача від поданої раніше заяви про залишення позову без розгляду, при цьому, подавши 14 квітня 2022 року заяву про відкладення розгляду справи, адвокат Усачасук А.В. взагалі не згадує про заяву його довірителя ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду, яку той подав 13 квітня 2022 року, та не порушує питання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відкликанням такої заяви.

Сам позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи і, подавши для розгляду судом на цю дату заяву про залишення його позову без розгляду, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про відкладення розгляду справи чи відмову від раніше поданої заяви про залишення позову без розгляду не подав.

Приписами пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За таких обставин у суду першої інстанції були наявні достатні правові підстави для залишення позову без розгляду згідно з пунктом пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України.

Належних і допустимих доказів на спростування вказаних висновків суду матеріали справи не містять, в тому числі таких не містять і доводи апеляційної скарги.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача ОСОБА_1 повторно звернутися з тим самим позовом до суду першої інстанції в подальшому.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини та норми процесуального права, які були застосовані до вказаних спірних правовідносин, колегія суддів вважає висновки суду правильними та обґрунтованими, а ухвалу суду законною.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич