Справа № 127/4333/23
Провадження № 2/127/505/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 лютого 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175, ч.5 ст. 177 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ст. 83 ЦПК України, докази додаються разом з поданням до суду позовної заяви.

Звертаючись до суду з даним позовом на підставі ч. 1 ст. 164 СК України, позивачка вказує, що відповідач з моменту розірвання шлюбу між сторонами у березня 2014 року самоусунувся від батьківських обов`язків відносно дочки та протягом усього часу не цікавиться інтересами дитини, не підтримує спілкування з нею, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Разом з тим, позивачка не зазначає жодних доказів по наведеним вище обставинам, зокрема щодо умисного ухилення відповідача у виконанні своїх батьківських обов`язків, тобто якими фактичними діями чи бездіяльністю відповідача воно виражалось та мало місце у кожному окремому випадку та які докази ці обставини засвідчують.

Слід також звернути увагу позивача на роз`яснення п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 де зазначено, що фактори по ухиленню батьків від виконання своїх обов`язків як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, враховуючи зміст наданої до матеріалів позову письмової заяви відповідача ОСОБА_2 від 17.01.2023, з нотаріальним посвідченням його підпису, та із зазначенням обставин щодо його батьківства відносно доньки ОСОБА_3 , позивачу слід звернути увагу на підстави виникнення прав і обов`язків батьків відносно дітей та можливість оспорювання батьківства у встановленому законом порядку, а тому, з огляду на предмет заявлених вимог та наведені в їх обґрунтування обставини, необхідно визначитись із обраним способом захисту.

З огляду на викладене, суд дійшов висновок про залишення позовної заяви без руху.

Наразі, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: