ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/310/22 Головуючий суддя І інстанції Токмакова А. П.
Провадження № 22-ц/818/295/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: договір оренди
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Мальований Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката - Власенка Вадима Івановича на рішення Валківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя", третя особа - ОСОБА_2 про розірвання договорів оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив:

- розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,4302 га, в тому числі ріллі 5,4302 га, кадастровий номер :03:000:0035, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, укладений 10.06.2017 між ОСОБА_1 та ПСП «Нове життя», зареєстрований КП «Чугуївське МБТІ» Харківської області 02.02.2018, номер запису 24719708;

- розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 5,4265 га, в тому числі ріллі 5,4265 га, кадастровий номер :03:000:0025, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, укладений 10.06.2017 між ОСОБА_2 та ПСП «Нове життя», зареєстрований КП «Чугуївське МБТІ» Харківської області 18.01.2018, номер запису 24494399.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником спірних земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Богодухівського району (колишньої Олександрівської сільської ради Валківського району) Харківської області.

10.06.2017 між ПСП «Нове життя» та ОСОБА_1 і попереднім власником земельної ділянки, площею 5,4265 га, ОСОБА_2 укладено договори оренди землі, згідно умов якого орендодавці передали, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельні ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва строком на 10 років.

У відповідності до п.34 договорів оренди землі 14.03.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до ПСП «Нове життя» із заявами про дострокове їх розірвання в добровільному порядку, але вимоги заяв відповідачем було проігноровано, договір не розірвано, земельні ділянки до цього часу не повернуто, що, на думку представника позивача, є порушенням ним взятих на себе зобов`язань та підставою для розірвання договорів оренди земельних ділянок в судовому порядку з урахуванням вимог ст.31 Закону України «Про оренду землі».

Окрім того, як зазначає представник, станом на дату подання позову ПСП «Нове життя» не виконує покладені на себе обов`язки, передбачені п.п. 9, 29 б) договорів оренди землі, допускає не систематичність сплати орендної плати, що призвело до утворення заборгованості за користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:000:0025 за період 2019-2021, та відповідач взагалі не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:000:0035 за період з 10.06.2017 до лютого 2022 року, що свідчить про істотне порушення умов договорів оренди землі та підставою для їх розірвання.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, за його недоведеністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Власенко В.І. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначено, що судом першої інстанції надано оцінку лише наявності чи відсутності факту істотного порушення відповідачем умов договору щодо плати орендної плати, та залишено без оцінки доводи позивача щодо можливості дострокового розірвання договорів оренди на вимогу однієї із сторін, як це передбачено умовами п. 34 б договорів оренди.

Вважає, що відповідач в порушення вимог взятих на себе зобов`язань не виконує умови договору щодо дострокового його розірвання та не повертає земельні ділянки, а тому договори оренди земельних ділянок мають бути розірвані в судовому порядку.

Наполягає на доведеності доводів позову, що станом на дату звернення до суду з цим позовом відповідач не виконує покладені на себе обов`язки та допустив не систематичність оплати орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер 0:03:000:0025, здійснювало не повну оплату за період 2019-2021 роки та взагалі відсутність оплати за користування земельною ділянкою кадастровий номер 0:03:000:0035 за період до лютого 2022 року.

Вважає, що здійснення відповідачем виплат третій особі ОСОБА_2 , який є попереднім власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0025, а не позивачу, який є її власником на підставі договору міни від 10.11.2020, - порушує його права та є підставою для розірвання договору оренди, який був укладений між попереднім власником ОСОБА_2 та відповідачем.

Представником відповідача адвокатом Степаненко В.В. було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування відзиву зазначено, що згідно до п. 39 договору оренди землі розірвання договору оренди в односторонньому порядку без попередження не допускається. Вказує, що позивачем та ОСОБА_2 були подані заяви про дострокове розірвання договорів оренди, у зв`язку з його невиконанням, проте з видаткових касових ордерів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що третій особі ОСОБА_2 відповідачем здійснювались нарахування та виплата орендної плати, висновку суду з цього приводу є обґрунтованими та доводами скарги не спростовані.

Позивач після укладання договору змінив своє місце проживання та виїхав до м. Києва та у порушення умов договору не повідомив нової адреси проживання та реквізитів отримання орендної плати, що виключає вину відповідача у невиконанні умов договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0035.

Також позивач, як новий власник земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0025 не повідомив орендаря земельної ділянки будь-яким способом про набуття ним права власності на орендовану земельну ділянку із зазначенням своїх анкетних даних, поштової адреси, платіжних реквізитів,

Звертає увагу, що ОСОБА_2 , який є рідним братом позивача ОСОБА_1 , достовірно знав про той факт, що він вже не є власником земельної ділянки не повідомив орендаря про факт відчуження своєї земельної ділянки в 2020 році іншій особі та продовжував отримувати від відповідача орендну плату за землю, яка йому вже не належала, таким чином навмисно заволодів грошовими коштами, які було призначено новому власнику землі за користування відповідачем землею у 2020-2021роках.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, за відсутності інших учасників справи перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 376 ЦПК України зазначені наступні підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення:

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У статті 263 ЦПК України визначені вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення, а саме:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам ст. 263 ЦПК України рішення суду відповідає не повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що обов`язки, передбачені договором оренди землі не виконувались саме позивачем, а його посилання на систематичну несплату відповідачем орендної плати за договорами оренди земельних ділянок кадастровий номер :03:000:0025, :03:000:0035 спростовуються наданими представником відповідача доказами.

Також судом було зазначено, що позивач не довів наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням зі сторони відповідача, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, так і моральної (немайнової) шкоди, що є підставою для розірвання договору в порядку ст.651 ЦК України, тому позов задоволенню не підлягає.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно ч. 5 ст. 762 ЦПК України плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 31 Закону України «Про оренду землі» вказано, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на землю серії IV-ХР №068084 належить земельна ділянка площею 5,4302 га, кадастровий номер :03:000:0035, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №300493753 від 20.02.2022.

10.06.2017 між позивачем ОСОБА_1 (орендодавець) та ПСП «Нове життя» (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, з кадастровим номером :03:000:0035.

Згідно п.2,5,8,9 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,4302 гектар, у тому числі рілля 5,4302 гектар. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 205815,22 грн. За користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки з урахуванням її щорічної індексації, що становить 20581,52 грн. на рік. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій та/або натуральній формі. Орендна плата за земельну ділянку сплачується в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів щорічно протягом дії Договору не пізніше як у термін від 01 листопада по 31 грудня. Орендар за погодження з орендодавцем може перенести термін виплати орендної плати.

Договір укладено на 10 років. Строк оренди починається з 10.06.2017 і закінчується 10.06.2027. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п.7 договору).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки за цим Договором (п.39 договору).

Згідно п.26 г договору, орендодавець має право вимагати своєчасної сплати орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний повідомити орендаря у розумний строк про зміну місця проживання та/чи банківські реквізити, а також про інший спосіб отримання орендної плати (п.27є договору).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням та вимогою однієї зі сторін добровільно розірвати договір, завчасно попередивши другу сторону за два місяці, або рішенням суду на вимогу однією із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом (п.34 б договору).

Розірвання договору оренди в односторонньому порядку без попередження не допускається (п.39 договору).

Договір зареєстрований КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» Харківської області 02.02.2018, номеру запису про інше речове право 24719708.

У частині 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди, якими, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а положення статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема, право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Положеннями пункту "д" частини 1 статті 141 ЗК України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає можливість зробити висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору.

Подібні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 925/549/17, від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18, від 07.10.2020 у справі № 313/780/19, від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.

У постанові від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19 Верховний Суд також зазначив, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому (після звернення з позовом про розірвання договору).

Разом із тим згідно із частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід зазначити, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Подібні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, а також у постановах Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 904/3953/17, від 22.10.2019 у справі № 923/826/18, від 17.08.2021 у справі № 923/410/20, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, а також міститься посилання у постанові суду апеляційної інстанції.

Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 587/111/15-ц (провадження № 61-2856св18), від 12 червня 2019 року у справі № 587/104/15-ц (провадження № 61-6289св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 292/129/16-ц (провадження № 61-6814св18), а також у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20 (провадження № 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21 (провадження № 61-7721св21).

Пунктом 34 «б» договору оренди землі встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням та вимогою однієї зі сторін добровільно розірвати договір, завчасно попередивши другу сторону за два місяці, або рішенням суду на вимогу однією із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.

З цих умов чітко вбачається, що у договорі передбачено дві підставі для розірвання договору, які розділені у тексті союзом «або»: сторони можуть розірвати договорі, завчасно попередивши другу сторони за два місяці, або внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (а.с. 10, 14).

Щодо доводів скарги стосовно розірвання договору оренди земельної з кадастровим номером :03:000:0025 колегія суддів зазначає наступне.

10.06.2017 між третьою особою ОСОБА_2 (орендодавець) та ПСП «Нове життя» (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, з кадастровим номером :03:000:0025.

Згідно п.п.2,5,8,9 вищевказаного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,4265 гектар, у тому числі рілля - 5,4265 гектар. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 205815,22 грн. За користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки з урахуванням її щорічної індексації, що становить 20581,52 грн. на рік. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій та/або натуральній формі. Орендна плата за земельну ділянку сплачується в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів щорічно протягом дії Договору не пізніше як у термін від 01 листопада по 31 грудня. Орендар за погодження з орендодавцем може перенести термін виплати орендної плати.

Договір укладено на 10 років. Строк оренди починається з 10.06.2017 і закінчується 10.06.2027. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк (п.7 договору).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки за цим Договором (п.39 договору).

Згідно п.26 договору, орендодавець має право вимагати своєчасної сплати орендної плати.

Пунктом 27 п.п. «є» договору встановлено, що орендодавець зобов`язаний за 2 місяці повідомити орендаря в письмовій формі про намір продати (іншим особам здійснити відчуження) земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається (відчужується).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням та вимогою однієї зі сторін добровільно розірвати договір, завчасно попередивши другу сторону за два місяці, або рішенням суду на вимогу однією із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом (п.34 договору).

Розірвання договору оренди в односторонньому порядку без попередження не допускається (п.39 договору).

Договір зареєстрований КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» Харківської області 18.01.2018, номеру запису про інше речове право 24494399.

На підставі договору міни серії та номеру: 1582, виданого 10.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірієвою О.С., позивач ОСОБА_1 з вказаної дати став власником земельної ділянки площею 5,4265 га, кадастровий номер :03:000:0025, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №300493622 від 20.02.2022.

До цього 14.03.2019 попереднім власником згаданої земельної ділянки ОСОБА_2 до ПСП «Нове життя» була подана заява про дострокове розірвання договорів оренди землі, у зв`язку з невиконанням обов`язків зі сплати орендної плати у визначені договором строки та з посиланням на передбачене умовами п. 34 «б» договору право на дострокове розірвання договору в односторонньому подяку шляхом надсилання відповідної заяви ( за два місця) іншій стороні договору, що підтверджується відміткою із зазначенням вхідної кореспонденції за №126 відповідно від 14.03.2019 та скріплено печаткою підприємства (а.с. 15).

З видаткових ордерів, які відповідач надав до справи суду першої інстанції, а саме від 19.11.2018 №850, від 28.12.2019 №618, від 18.12.2020 №253 від 17.12.2021 року № 473, вбачається, відповідачем було ОСОБА_2 було сплачено орендну плату за період 2018-2021 роки за користування земельною ділянкою з кадастровим № 632180300:03:000:0025, яка ОСОБА_2 отримана і цей факт позивачем не спростований.

Отже ОСОБА_2 з листопада 2020 року не є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0025, проте як правильно встановив суд, він продовжував отримувати орендну плату за користування земельної ділянкою відповідачем.

Ст.148-1 ЗК України встановлює, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Всупереч передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України процесуального обов`язку позивач не надав до суду першої та апеляційної інстанції належних і допустимих письмових доказів, що ним було дотримано вищевказані вимоги чинного законодавства, та повідомлено орендодавця про зміну власника земельної ділянки.

Як позивач ОСОБА_1 так і третя особа ОСОБА_2 всупереч умов договору оренди земельної ділянки з кадастровим № 632180300:03:000:0025 не повідомили орендаря про зміну власника цієї земельної ділянки, внаслідок чого вищевказана сплата відповідачем орендної плати за 2018-2021 роки попередньому власнику третій особі ОСОБА_2 , - вважається належним для орендаря виконанням грошового зобов`язання за цим договором, що виключає вину відповідача у невиплаті орендної плати новому власнику позивачу ОСОБА_1 . Поведінка позивача у цьому питанні була недобросовісною, а тому відповідно до норми ч. 6 ст. 13 ЦК України його порушені права на отримання орендної плати від орендаря за вищевказаним договором оренди земельної ділянки з кадастровим № 632180300:03:000:0025 після її придбання у власність не підлягають захисту.

Оскільки після звернення до орендаря ОСОБА_2 у березні 2019 року із заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим № 632180300:03:000:0025 він, як її власник на той час, продовжив отримувати орендну плату у 2019 році, яку отримував у подальшому, така його поведінка свідчить про те, що він фактично відмовився від своєї заяви про розірвання договору, а тому позивач ОСОБА_1 , який за змістом ст. 148-1 ЗК України є його правонаступником, виходячи із загального принципу цивільного законодавства (справедливість, добросовісність та розумність) не може посилатися на заяву ОСОБА_2 про розірвання договору як підставу своїх позовних вимог.

З наведених мотивів колегія суддів за безпідставністю відхиляє доводи скарги щодо наявності підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим № 632180300:03:000:0025 у односторонньому порядку відповідно до умов п. 34 «б» договору оренди.

В цій частині рішення суду є законним і обґрунтованим і доводами скарги не спростоване, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Вищевказане не позбавляє позивача ОСОБА_1 можливості на ефективний захист свого права на отримання цих коштів від особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, що передбачено нормою ст. 1212 ЦК України.

Що стосується розірвання договору оренди з кадастровим номером 0:03:000:0035, то колегія суддів вважає, що в цій частині доводи скарги знайшли своє підтвердження, з наступних підстав.

Суд правильно встановив, що 14.03.2019 позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_2 до ПСП «Нове життя» були подані заяви про дострокове розірвання договорів оренди землі, у зв`язку з невиконанням обов`язків зі сплати орендної плати у визначені договором строки, що підтверджується відміткою із зазначенням вхідної кореспонденції за №127 та №126 відповідно від 14.03.2019 та скріплено печаткою підприємства.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі відсутні належні та допустимі докази, що відповідач сплатив позивачу ОСОБА_1 орендну плату за договором оренди вищевказаної земельної ділянки. Відповідач не надав до суду відповідних бухгалтерських документів про те, що у нього з приводу сплати спірної орендної плати за договором оренди земельної ділянки 0:03:000:0035 відсутня відповідна кредиторська заборгованість.

Отже, матеріали справи не містять даних про те, що за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0:03:000:0035 відповідачем здійснювалась оплата орендної плати і це факт відповідач не оспорює, виправдовуючи себе тим, що ця несплата сталася з вини позивача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відхиляє вищевказані заперечення відповідача щодо поважних причин невиконання умов договору оренди цієї земельної ділянки: що внаслідок зміни місця проживання орендаря та неповідомлення відповідних нових реквізитів для сплати орендної плати виключається вина відповідача - орендаря у невиконанні цих умов договору, оскільки ці заперечення у даному випадку не свідчать про те, що відповідач вчинив усі необхідні у таких випадках дії для виконання свого обов`язку по сплаті орендної плати.

У статті 614 ЦК України визначена вина як підстава відповідальності за порушення зобов`язання:

1. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

2. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

3. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Судом першої інстанції на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 27.07.2022 було безспірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 за визначеною у договорі оренди земельної ділянки адресою: АДРЕСА_1 з травня 2017 року не зареєстрований та не проживає, але періодично приїжджає.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції правильно вважав встановленим, що позивач порушив умови договорів оренди земельних ділянок та не повідомив орендаря про зміну місця свого проживання та/чи банківські реквізити, а також про інший спосіб отримання орендної плати (п. 27 «є»), однак помилково з посиланням на норму ст. 614 ЦК України вважав, що такі порушення з боку орендаря позивача повністю виключають вину відповідача у систематичної несплаті орендної плати, оскільки відповідач не довів, що він вжив всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання у такій ситуації, як це передбачено вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

За умовами п. 9 договору оренди вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0035 від 10.06.2017 року орендна плата за земельну ділянку сплачуються в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів щорічно протягом дії Договору не пізніше як термін від 01 листопада по 31 грудня. Орендар за погодженням з Орендодавцем може перенести термін виплати орендної плати (а.с. 7).

У такій ситуації, за відсутності відомостей про нову адресу орендодавця-позивача ОСОБА_1 відповідно до змісту вказаної норм п. 9 Договору оренди та ст. 532 ЦК України орендар був зобов`язаний відповідно до загальних засад цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність, визначених у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, вжити усіх необхідних та достатніх дій для вчасної сплати орендної плати.

Так, відповідно до ст. ст. 85, 86 Закону України «Про нотаріат» нотаріус у передбачених законодавством України випадках приймає від боржника у депозит грошові суми і цінні папери для передачі їх кредитору. Про надходження грошових сум і цінних паперів нотаріус повідомляє кредитора і на його вимогу видає йому грошові суми і цінні папери. Прийняття нотаріусом грошових сум і цінних паперів провадиться за місцем виконання зобов`язання.

Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 гл. 21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано у МЮУ 22 лютого 2012 р. за № 282/20595) внесення боржником грошової суми на депозит нотаріуса можливо у випадках, якщо боржник не вказав місцезнаходження кредитора і нотаріусу це місцезнаходження невідоме, боржник у таких випадках попереджається, що повідомлення кредитора про внесення грошей у депозит є його обов`язком.

Відповідач такою реальною можливостю для внесення заборгованості по орендній платі за вищевказаним договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0035 не скористався, доказів про наявність листування з цього приводу з кредитором за останньою відомою йому адресу проживання судам першої та апеляційної інстанції не надав.

Крім того, всупереч положень ст. 263 ЦПК України суд не з`ясував, що позивач ОСОБА_1 у своїй заяві про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0035 посилався на дві підстави для розірвання цих договорів, окрім несплати орендної плати у передбачені договором строки, - на також передбачену умовами п. 34 «б» договору оренди право на дострокове розірвання договору в односторонньому порядку шляхом надсилання відповідної заяви (за два місця) іншій стороні договору (а.с. 16).

Всупереч вказаної норми ст. 89 ЦПК України суд у контексті вищевказаної норми ч. 2 ст. 651 ЦК України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає право орендодавця на розірвання договору оренди у односторонньому порядку якщо це передбачено договором, не надав належної оцінки тому, що 14.03.2019 позивачем ОСОБА_1 було заявлено вимогу про дострокове про розірвання договору оренди з передбачених п. 34 «б» підстав та у дводенний строк з моменту отримання цієї заяви передати йому земельну ділянку площею 5,4302 га кадастровий номер 0:03:000:0035 (а.с. 16).

Суд не звернув увагу, що відповідач не виконав вищевказані умови п. 34 «б» договору, не задовольнив заяву позивача-орендодавця ОСОБА_1 та не повернув йому земельну ділянку, внаслідок чого були порушені його права землевласника.

Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача, що такі вимоги позивача відповідно до змісту ч. 3 ст. 651 ЦК України мають вирішуватися лише у позасудовому порядку, оскільки у даному випадку між сторонами виник спір про право, про що свідчить той факт, що відповідач на день звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом, ухвалення рішення суду та апеляційного провадження у справі - спірну земельну ділянку йому не повернув, наполягаючи на відсутності для цього законних підстав.

Суд першої інстанції на вищевказані обставини не звернув належної уваги, висновки суду про відсутність вини боржника у несплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0035 не відповідають вищевказаним обставинам справи, внаслідок цього суд помилково застосував норми матеріального права та відмовив у позові в цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, не виконав умови договору щодо дострокового його розірвання та не повернув земельну ділянку позивачу, а тому договір оренди земельної ділянки, що розташована на території Богодухівського району (колишній Олександрівської сільської ради Валківського району) Харківської області, кадастровий номер 0:03:000:0035 підлягає розірванню.

З передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підстав рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:0035 підлягають скасуванню, а оскаржене рішення суду відповідній зміні. В іншій частині оскаржене рішення суду залишається без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Власенка Вадима Івановича задовольнити частково.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2022 року - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Нове життя", третя особа ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди землі задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,4302 га, в тому числі ріллі 5,4302 га, кадастровий номер :03:000:0035, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, укладений 10.06.2017 між ОСОБА_1 та ПСП «Нове життя», зареєстрований КП «Чугуївське МБТІ» Харківської області 02.02.2018, номер запису 24719708.

В іншій частині рішення Валківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1240 грн. 50 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий

В.Б. Яцина.

Судді - І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.