ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 234/20388/19

провадження № 22-ц/803/1850/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання - Євтодій К.С.,

учасники справи:

позивач - Дружківський дитячий будинок-інтернат,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Дружківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 234/20388/19 за позовом Дружківського дитячого будинку-інтернату до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Дружківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2021 року (суддя Лутай А.М.), ухваленого в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області,повне судове рішення складено 20 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В грудні 2019 року Дружківський дитячий будинок-інтернат звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідачі - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , на момент народження сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у шлюбі. 22.09.2008 року від батьків була складена нотаріальна заява на оформлення сина ОСОБА_5 в Державний дитячий заклад на повне державне забезпечення та згода на усиновлення. За станом здоров`я ОСОБА_5 потребує стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування, освітніх та реабілітаційних послуг, у зв`язку з чим рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 15.10.2008р за № 570 дитину влаштовано до державного закладу на повне державне утримання, зокрема з жовтня 2008 року до червня 2013 року малолітній перебував в КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка», а 11.06.2013 року за віком був переведений до Шахтарського дитячого будинку-інтернату. У зв`язку з ситуацією, яка склалася в регіоні, з метою уникнення наслідків збройного конфлікту, у 2014 році вихованців Шахтарського дитячого будинку-інтернату було переведено до інших державних дитячих закладів, а малолітнього ОСОБА_5 було зараховано на тимчасове проживання до Дружківського дитячого будинку-інтернату, а 02.12.2014 року - на постійне місце проживання, у зв`язку з чим хлопець перебуває у зазначеному закладі з 03.08.2014 року по теперішній час. Протягом усього періоду перебування сина у Дружківському дитячому будинку-інтернаті мати та батько його жодного разу не відвідували, з ним не листувались, не телефонували, не цікавились його станом здоров`я, будь-якої участі у вихованні та утриманні хлопця не приймали, долею дитини не цікавились.

На підставі вищезазначеного, позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по відношенню до їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідачів аліменти на користь малолітньої дитини ОСОБА_2 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2021 року позов Дружківського дитячого будинку-інтернату до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено: позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.12.2019 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.12.2019 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір по 840,80 грн з кожного відповідача.

Судове рішення в частині позбавлення відповідачів батьківських прав мотивоване тим, що в порушення частини 2 статті 150 СК України відповідачі, як батько та мати малолітнього ОСОБА_5 , не виявляють до дитини батьківського піклування, не займаються вихованням та утриманням сина, життям, розвитком та подальшою долею дитини не цікавляться, матеріальної допомоги на утримання сина не надають, та надали свою згоду на влаштування дитини в Державний дитячий заклад, що свідчить про їх стійке небажання виконувати батьківські обов`язки, змінити свій спосіб життя.

Стягуючи з відповідачів на користь дитини аліменти, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розмір аліментів суд визначив з урахуванням матеріального становища відповідачів та їх стану здоров`я, які є працездатними, та наявності у них на утриманні двох дітей.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , посилається на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.12.2019 року до повноліття дитини, та ухвалити нове рішення, яким позивачу у стягненні аліментів з відповідачів відмовити. Рішення в частині позбавлення батьківських прав залишити без змін.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що з позбавленням відповідачів батьківських прав, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен утримуватись виключно за рахунок держави. Щодо визначеного судом першої інстанції розміру аліментів, скаржник зазначає, що дитина, на користь якої стягуються аліменти, знаходиться на повному утриманні держави. 2 інших дитини відповідача соціальну допомогу від держави не отримують, отже їх матеріальне становище є більш вразливим, ніж становище дитини, яка вже має повне матеріальне забезпечення. Для того, щоб врівноважити усіх дітей в їх праві на утримання, необхідно змінити пропорцію, та, на думку скаржника, розмір аліментів не може бути більшим ніж 1/10.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Комунальної установи «Дружківський дитячий будинок-інтернат» до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. На думку позивача, оскаржуване рішення захищає права та інтереси дитини з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишеного без батьківського піклування. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Представник Комунальної установи «Дружківський дитячий будинок-інтернат» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія НОМЕР_1 , складеного 07.04.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №460), встановлено, що батьками малолітньої дитини записані батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

З копії заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , посвідченої 22.09.2008 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О., зареєстровано в реєстрі за №6433, 6434, встановлено, що батьки малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просять оформити свого сина в Державний дитячий заклад на повне державне забезпечення, оскільки за станом здоров`я дитини вони відмовляються від подальшого його виховання та забезпечення.

На підставі вищевказаної заяви відповідачів, рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 15.10.2008р за №570 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштований до державного закладу на повне державне утримання.

Згідно з Витягом з наказу Дружківського дитячого будинку-інтернату за №9 від 03.08.2014р, малолітній ОСОБА_4 з 03.08.2014 року зарахований на тимчасове проживання, як мешканець, який евакуйований з Шахтарського ДБІ, а згідно з Витягом з наказу Дружківського дитячого будинку-інтернату за №22 від 02.12.2014р, малолітній ОСОБА_5 з 02.12.2014 року зарахований на постійне проживання, як мешканець, який евакуйований з Шахтарського ДБІ.

Відповідно до Акту про невідвідування дитини, наданого 18.11.2019 року Дружківським дитячим будинком-інтернату, батьки хлопчика ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , жодного разу не відвідували сина, не листувались з ним, не телефонували, не цікавились його станом здоров`я, будь-якої участі у вихованні та утриманні хлопця не приймали, долею дитини не цікавились.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

В апеляційній скарзі відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення з відповідачів на користь дитини аліментів.

Рішення суду в частині позбавлення відповідачів батьківських прав не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення в цій частині не перевіряється.

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь дитини, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розмір аліментів суд визначив з урахуванням матеріального становища відповідачів та їх стану здоров`я, які є працездатними, та наявності у них на утриманні двох дітей.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

За статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2, 3 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій суми за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що відповідачі є працездатними особами, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, судом першої інстанції було враховано стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, а також наявність у них на утриманні ще двох дітей.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідачів на користь дитини аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.12.2019 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В свою чергу, доводи апеляційної скарги відповідача не дають підстав для стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 аліментів в меншому розмірі або відмові в такому стягненні.

Колегія суддів вважає безпідставним довід апеляційної скарги стосовно того, що з позбавленням відповідачів батьківських прав, дитина має утримуватись виключно за рахунок держави, оскільки відповідно до частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Апеляційний суд також не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду в постановах від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 та від 28 вересня 2021 року у справі № 715/2073/20, оскільки обставини справ не є подібними. Так, у справах, на правові висновки Верховного Суду в яких, посилається скаржник, позивачі зверталися до суду з позовами про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною матеріального або сімейного стану. Натомість, в даній справі аліменти стягуються з відповідачів з урахуванням обставин, які є актуальними на час ухвалення відповідного рішення, та які було враховано судом першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.12.2019 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 18 січня 2023 року.

Головуючий О.О. Тимченко