Справа № 944/356/22 Головуючий у 1 інстанції: Матвіїв І.М.
Провадження № 22-ц/811/2265/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю: представника позивача-адвоката Варениці В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 944/356/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

27.01.2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від спільного подружнього життя у них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано у 2009 році. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 січня 2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що сума аліментів є недостатньою для утримання сина, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 19.07.2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17 січня 2018 року у цивільній справі №460/4120/17.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Припинено стягнення аліментів на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 січня 2018 року по цивільній справі № 460/4120/17.

Після набрання законної сили рішенням суду відкликати виконавчий лист виданий Яворівським районним судом Львівської області на виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 січня 2018 року про збільшення розміру аліментів про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, цивільна справа № 460/4120/17.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржуване рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального права. Судом не з`ясовано матеріальний та сімейний стан платника аліментів, стан його здоров`я, можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Судом не враховано, що на його утриманні, крім сина ОСОБА_5 , є неповнолітні діти: син ОСОБА_6 ,2017 р.н. та дочка ОСОБА_7 , 2019 року народження. Стягнення аліментів у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) суперечить вимогам ст.ст.192, 182, 183 СК України.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) позивачем ОСОБА_2 надано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві позивач ОСОБА_2 зазначає, що судом при ухваленні рішення враховано стан здоров`я дитини, який визнаний дитиною з інвалідністю до 18 років на строк до 28.09.2024 року. Через допущену заборгованість зі сплати аліментів відповідачем та з його вини у неї змінився матеріальний стан в гіршу сторону. Судом взято до уваги, що у відповідача на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей, що він працездатний за віком та станом здоров`я, а тому ухвалив законне рішення, яке просить залишити в силі.

Заслухавши суддю - доповідача,заперечення на апеляційну скаргу представника позивача адвоката Варениці В.С., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до частин 1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстації виходив з того, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Судом враховано, що відповідач є працездатним, інших утриманців за виконавчими листами не має, а, відтак, зобов`язаний утримувати дитину в межах, необхідних для її зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, має можливість сплачувати аліменти в мінімально визначеному на законодавчому рівні розмірі однієї четвертої своїх доходів, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Судом встановлено такі обставини.

Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 10 жовтня 2006 року.

Шлюб між сторонами розірвано 02.07.2009 року, актовий запис № 118, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.07.2009 року,

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17 січня 2018 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 930,00 грн. щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки Пустомитівського РВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) за період з березня 2018 по березень 2022 з ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 930 грн. (50% прожиткового мінімуму), станом на 31.03.2022 заборгованість становить 14377,00 гривень.

З довідки №42 від 10.02.2022 року, виданої ОСББ Добробут-51 встановлено, що ОСОБА_3 проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до медичного висновку №03 про дитину-інваліда віком до 18 років від 10.01.2022 ОСОБА_3 встановлено діагноз: гострий тубулоінтерсцитіальний нефрит, ХНН 1 ступеня. Діагноз дійсний до 28 вересня 2024 року. Дата переогляду 28 серпня 2024 року.

Встановлені обставини свідчать про те, що з часу ухвалення рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17 січня 2018 року обставини змінилися, зокрема дитина хворіє, що підтверджується медичним висновком (а.с.28).

Судом також встановлено що у відповідача ОСОБА_1 змінився сімейний стан, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_8 11.01.2018 у Львівському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області уклали шлюб, актовий запис №830, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

У новій сім`ї відповідача народились двоє дітей: син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 11.01.2018 та донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 21.10.2019.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції із врахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на частку у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, раніше визначений судом розмір аліментів є меншим, ніж визначний законом як мінімальний, отже недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку. Відповідач не надав належних доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними до відзиву на позов, якому суд першої інстанції дав належну оцінку.

Твердження відповідача про те, що зміна способу стягнення аліментів призведе до збільшення їх розміру є голослівним, оскільки не підтверджене належними, достовірними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Наведене свідчить, що аліменти в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів є гарантовані законом.

З аргументів апеляційної скарги вбачається, що відповідач не погоджується із збільшенням розміру аліментів тобто зміною розміру аліментів, однак предметом даного спору є зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку, що не є тотожним.

Щодо тверджень відповідача про те, що суд розглянув справу у його відсутності, апеляційний суд зазначає, що для спорів, що пов`язані із стягненням аліментів пріоритетним є швидке вирішення справи, однак з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово просив відкласти розгляд справи, що свідчить про його намір затягнути розгляд справи, тому суд дійшов правильного висновку про розгляд справи без участі відповідача, з врахуванням того, що відповідач скористався правом на подачу відзиву на позов та розгляд справи відбувався у спрощеному провадженні, яке призначене для розгляду малозначних справ.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини, що мають значення для справи, належним чином дослідив надані сторонами докази та дійшов правильного висновку про підставність та доведеність даного позову, а доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про незадовільний стан здоров`я чи протипоказань до роботи не надав, а тому зобов`язаний утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1,375,383,384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 31 січня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк