Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2023 Справа №607/8941/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Бойко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення збитків в порядку регресу в розмірі 6093,46 грн.

Позов мотивує тим, що 29.01.2019 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0060622 (далі Договір).

Вищезазначений Договір згідно з положеннями ст. 13 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було укладено зі зменшенням розміру страхового платежу на 50 відсотків.

За Договором ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

17.08.2019 приблизно о 10 год. в селі Плотича Тернопільської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Peugeot 206», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Peugeot 206», реєстраційний номер НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а його власнику матеріальних збитків.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколу), вказана подія сталася внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху.

На підставі страхового акту №ОЦ/041/002/19/0028 від 17.10.2019, ПрАТ «УПСК» виплатило потерпілому страхове відшкодування в сумі 12186,92 грн.

Відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору, а тому згідно з положеннями ст. 38-1 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УПСК» має право на відшкодування 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6093,46 грн.

01.10.2020 між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, за яким Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору за договорами страхування, перелік який наведений у Додатку № 1 до цього правочину, до якого входить і договір із ОСОБА_3 та право вимоги в порядку регресу до відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 08.08.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У визначений ухвалою судді про відкриття провадження п`ятнадцятиденний з моменту отримання ухвали строк відповідачем відзив суду не надано.

Однак, 27.12.2022 представник відповідача адвокат Підкова І.Р. подала суду заяву про застосування строків позовної давності, у якій зазначає, що так як ДТП відбулась 17.08.2019, то строк позовної давності закінчився 17.08.2022, тому позов подано з пропуском строку позовної давності. Окрім цього, у цій же заяві вказує на те, що позовна вимога про відшкодування шкоди в порядку регресу є незаконна. А також, адвокат Самойленко П.М., який діє в інтересах позивача, ймовірно не являється адвокатом відповідно до чинного законодавства України.

У судове засідання 01.02.2023 позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач також не з`явився в судове засідання, однак його представник адвокат Підкова І.Р. подала заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позов заперечує у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (чч. 1-3 ст. 83 ЦПК України).

Судом встановлено, що 17.08.2019 між учасниками дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с. 23).

За змістом цього повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 17.08.2019, дорожньо-транспортна пригода відбулась у селі Плотича по вул. Грушевського. Учасниками дорожньо-транспортної пригоди були автомобіль «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль «Peugeot 206», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

У змісті цього ж повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду її учасники погодили, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2 .

Цивільна відповідальність володільця автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УПСК».

За змістом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладений у формі полісу №АО/0060622, термін його дії з 25.01.2019 до 24.01.2020 включно. Страхувальник ОСОБА_3 . Забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 21093», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Договір укладено із зменшенням розміру страхового платежу для пільговика на 50% (а.с. 20).

За змістом страхового акта №ОЦ/041/002/19/0028 від 17.10.2019 подію визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу деталей, без ПДВ складає: 12186,92 грн. (а.с. 30).

Згідно з платіжним дорученням №7422 від 17.10.2019 ПрАТ «УПСК» сплатило на користь потерпілого ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 12186,92 грн (а.с. 37).

01.10.2020 між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 укладено договір цесії №01/10/2020 про відступлення права вимоги (а.с. 11-16).

У відповідності до умов цього Договору, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Права вимоги за Договором цесії права грошової вимоги Первісного кредитора до Боржників, які виникли внаслідок заподіяння збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

Оформлення відступлення Права вимоги відбувається в наступному порядку: права вимоги відступаються (передаються) в розмірі Заборгованостей Боржників перед Первісним кредитором. Для підтвердження наявності та дійсності Прав вимоги, що відступаються, Первісний кредитор передає Новому кредитору Документацію в порядку та строки, що передбачені цим Договором. Право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання договору сторонами, внаслідок чого Новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння Боржниками збитків страхувальникам Первісного кредитора, які уклали Договір страхування із Первісним кредитором або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

За змістом Додатку №1 до Договору №01/10/2020 про відступлення права вимоги від 01.10.2020, Первісним кредитором передано право вимоги Новому кредитору, зокрема до боржника ОСОБА_2 , страхувальник: ОСОБА_3 . Сума страхового відшкодування: 12186,92 грн. Сума боргу: 6093,46 грн (а.с. 17-19).

Згідно з пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

За положеннями статей 513, 514, 516 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (далі Закон).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

За змістом ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018 зазначила, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, оскільки винним у дорожньо-транспортній пригоді є водій автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 (відповідач), внаслідок його винних дій володільцю автомобіля «Peugeot 206», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 було виплачено страхове відшкодування на суму 12186,92 грн, цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК», страхувальником за договором є ОСОБА_3 , який є пенсіонером (вбачається із страхового полісу) та у зв`язку із цим отримав пільгу у виді зменшення розміру страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування на 50 відсотків, ОСОБА_3 ця пільга була надана за умови особистого керування транспортним засобом, тому особа відповідальна за шкоду, тобто відповідач, зобов`язаний компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Так, як право вимоги страховика перейшло за договором цесії до позивача, то сума відшкодування повинна бути сплачена відповідачем на користь позивача.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задовольнити.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Статтею 250 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Змістом ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

За ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як вже було зазначено вище, положеннями ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик має право вимагати з особи, відповідальної за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, компенсувати йому 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, у разі якщо ним здійснено страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, коли було порушено умови, передбачені п. 13.2 ст. 13 цього Закону.

Отже, право вимагати 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, виникає у страховика саме після виплати страхового відшкодування, оскільки виплата є однією з умовою для реалізації цієї вимоги.

Виплату страхового відшкодування на користь потерпілого було здійснено 17.10.2019, тобто з 18.10.2019 в заінтересованої особи виникло право на позов.

Для цих правовідносин встановлений загальний трирічний строк звернення до суду.

З позовом позивач звернувся до суду 15.07.2022.

Тому, навіть не враховуючи те, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», що набрав чинності 17.03.2022, продовжено дію ряду строків, у тому числі й позовної давності, на період дії воєнного стану, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відтак, відсутні підстави для застосування позовної давності.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом чч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем у цій справі понесено судові витрати, що складаються з 992,40 грн сплаченого судового збору (платіжне доручення №261 від 25.07.2022).

Також, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу позивачу адвокатом Самойленко Петром Миколайовичем, які належним чином підтверджені договором про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019, додаткової угодою №028 від 07.02.2022, актом здачі-приймання робіт від 07.02.2022 та платіжним дорученням від 07.02.2022.

Проте, в частині стягнення ще 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, так як згідно акту здачі-приймання робіт від 07.02.2022 адвокатом Самойленко П.М. надано послуги на суму лише 2000,00 грн. Щодо додаткових 1500,00 грн, у цьому ж акті вказано, що клієнтом, тобто позивачем, буде здійснено авансування послуг адвоката для здійснення супроводу та контролю справи (у тому числі звернення до державної виконавчої служби). Тобто йдеться про послуги адвоката у майбутньому, тому ці послуги не надані, за них не сплачено, а відтак, станом на момент ухвалення рішення, вони не є витратами на професійну правничу допомогу.

Щодо сумнівів представника відповідача про те, що адвокат Самойленко Петро Миколайович є адвокатом згідно законодавства України, такі не підтверджені жодним доказом. Натомість, надані позивачем копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката України Самойленка Петра Миколайовича підтверджують протилежне, а саме те, що він є адвокатом і має право на здійснення адвокатської діяльності.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди- задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6093,46 грн завданої шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн судового збору та 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення складено та підписано 01.02.2023.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук