Номер провадження: 22-ц/813/647/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря: Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 вересня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Куриленко О.М., у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКСТРАНС», треті особи - Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського», Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» - Кушнерова Римма В`ячеславівна, про визнання майнових прав та скасування рішення,

встановив:

18.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» (далі - ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС»), треті особи - Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі - ОК «Набережний квартал-Жаботинського») Державний реєстратор Комунального підприємства (далі - ДР КП) «Агенція державної реєстрації» - Кушнерова Р.В., в якому просив:

-ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 майнові права на Об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 40,70 кв.м., АДРЕСА_1,в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101.

-визнати за ОСОБА_1 майнові права на Об`єкт нерухомого майна - комору, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення (комора), номер 39/1, загальна площа 3,41 кв.м., поверх 20 в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101.

-визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46615754 від 23.04.2019 року, прийняте ДР КП «Агенція державної реєстрації» Кушнеровою Р.В. (т.1, а.с. 2-8).

В обґрунтування свого позову, позивач посилався на те, що 17.10.2014 року між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» був укладений договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного договору про співпрацю, ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», з метою фінансування будівництва житлового будинку, було укладено ряд Договорів із пайовиками, зокрема з ОСОБА_1 .

Так, між ОСОБА_2 та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» було укладено договір про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» №10 від 18 грудня 2014 р. (далі - Договір 1), відповідно до якого ОСОБА_2 повністю сплатила вартість об`єкту нерухомості шляхом оплати паю на рахунок ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» у загальному розмірі 386 650 грн., внаслідок чого набула майнових прав на об`єкт нерухомості.

В подальшому, 25.08.2016 року між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 був укладений договір переуступки права вимоги до Договору про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал Жаботинського», відповідно до п. 1 якого ОСОБА_1 прийняв право вимоги на отримання у власність квартири АДРЕСА_1 за Договором 1 .

Також, 25 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» було укладено Договір № 15.01.2.549 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», за умовами якого позивач сплатив відповідачу 32 395 грн. за нежитлове приміщення (комору).

Пізніше, рішенням Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 р. у справі №916/3315/16 розірвано укладений між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014 р.

На час розгляду справи, ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не визнавало майнові права позивача.

Разом з тим, позивачу ОСОБА_1 стало відомо про те, що право власності на Об`єкт нерухомості, що побудований за рахунок його паю, було зареєстровано за ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46615754 від 23.04.2019 року, прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Кушнеровою Р.В.

Рішенням Київського районного суд м. Одеси від 24.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», треті особи - ОК «Набережний Квартал - Жаботинського», Державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» - Кушнерова Р.В., про визнання майнових прав та скасування рішення, задоволено (т.4, а.с.25-39).

В апеляційній скарзі директор ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення Київського районного суд м. Одеси від 24.09.2020 року та постановлення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (т.4, а.с.45-71).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення (т.4, а.с.99-110).

Колегія суддів також зазначає, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.05.2021 року апеляційне провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішення Верховного Суду по справі № 947/25597/19, провадження № 61-3768ск21 за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2021 року (т.4, а.с.155-157).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року вищевказана цивільна справа була розглянута та касаційну скаргу ОСОБА_5 , яка подана її представником - адвокатом Петровою А.М., було задоволено, постанова Одеського апеляційного суду від 21 січня 2021 року було скасовано і залишено в силі рішення Київського районного суду м. Одеси віл 29 вересня 2020 року (т.4, а.с. 165-169).

У зв`язку з цим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.09.2022 року апеляційне провадження по даній цивільній справі було поновлено (т.4, а.с.164).

Вирішуючи питання про слухання справи в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засіання (т.4, а.с. 170-175).

Колегія суддів також зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 08.02.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Повний текст судового рішення складений 17.02.2023 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше двох років, включаючи період, на який апеляційне провадження у справі було зупинено (т.4, а.с. 79-80), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2008 року Одеською міською радою було прийнято рішення №3151-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» в оренду земельної ділянки, площею 0,4775 га за адресою: АДРЕСА_1 для проектування та будівництва 2-х секційного 20-ти поверхового житлового будинку з вбудовано - прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом.

Земельна ділянка надавалась у короткострокову оренду, терміном до IV кварталу 2009 року.

10 грудня 2008 року між Одеською міською радою та ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» був укладений Договір оренди, який зареєстрований 23 березня 2009 року в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за №20.

13 серпня 2013 року між тими ж сторонами був укладений Додатковий договір про поновлення раніше укладеного договору оренди землі і строк його визначений до 31 грудня 2015 року.

Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради Замовнику будівництва - TOB «ОЛІМПЕКС ТРАНС» були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за № 01-06/119 від 10 жовтня 2013 року з намірами забудови: будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_1 .

02 грудня 2014 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України надала Дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 56 Замовнику - ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Генеральному підряднику - ТОВ «Будівельна компанія «С.К.С» на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_1 , вид будівництва - нове будівництво.

17 жовтня 2014 року між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» (Сторона-1) та обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського» (Сторона-2) був укладений Договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського.

З метою виконання вищезазначеного Договору про співпрацю ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» видало на користь ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» довіреність, згідно якої голова вказаного ОК мав право на підписання будь-яких договорів та вчинення будь-яких інших дій необхідних для виконання Договору про співпраці №14/10-17 з питань будівництва на введення в експлуатацію багатоквартирного житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського.

У відповідності до п.2.1.2. Договору Сторона-2 в повному обсязі фінансує будівництво Об`єкта, надає трудові ресурси, а також професійні знання, навички, вміння, необхідні для будівництва Об`єкта.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

При цьому, пайовий фонд - фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися (ст.2 Закону України «Про кооперацію»).

Згідно із ст. 19 Закону України «Про кооперацію» джерелами формування майна кооперативу є, зокрема, вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї.

Як вбачається із Статуту, ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» було створено для забезпечення житлом (квартирами) членів кооперативу і їхніх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями, за кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком.

Отже, в момент укладення Договору обидві Сторони передбачали, що фактично будівництво здійснюється за кошти фізичних осіб - членів кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського» (паїв).

Договір не містить інших альтернативних джерел формування фінансових надходжень у будівництво, будь-які інші залучені кошти не використовуються.

Згідно із п. 3.2. Договору Фінансування будь-яких видатків, пов`язаних як із Проектними роботами, так і із Будівництвом об`єкта в повному обсязі здійснюється Стороною-2.

За умовами пп.4.1.5. п. 4.1. Договору Сторона 1 взяла на себе обов`язок в якості користувача Земельною ділянкою сприяти Стороні 2 в реєстрації права власності за пайовиками Сторони 2 на приміщення, закріплені за Стороною-2.

Крім того, Сторони домовились, що мають взаємні обов`язки (4.3. Договору): виконувати взяті на себе зобов`язання за цим Договором, а також, виконувати інші необхідні дії для виконання умов даного Договору та надавати протилежній Стороні повне сприяння у виконанні своїх зобов`язань по даному Договору і реалізації своїх прав.

За умовами п. 2.3 Договору, Сторони домовились, що поділ Об`єкта здійснюється в два етапи.

При цьому, перший етап включає в себе поділ майнових прав на всі Приміщення Об`єкта та здійснюється Сторонами одночасно із підписанням ними Додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до даного Договору (п.2.3.1. Договору).

Відповідно до п.2.5. Договору кожна із Сторін має право самостійно та без будь-якого узгодження з іншою Стороною на власний розсуд здійснювати розпорядження майновими правами на Приміщення Об`єкта, що закріплені за нею.

Вищезазначені умови Договору свідчить про те, що між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» виникли правовідносини із співпраці, метою якої було будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_1 .

Фінансування будівництва було покладено виключно на ОК «Набережний квартал-Жаботинського», що залучало кошти фізичних осіб - пайовиків.

Таким чином, суд дійшов висновків, що обидві Сторони при укладенні Договору усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво Об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб - передачу відповідних квартир після введення Об`єкту в експлуатацію, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.

В свою чергу, ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» взяло на себе обов`язок сприяти у реалізації прав пайовиків на набуття права власності після закінчення будівництва, шляхом надання відповідних документів для реєстрації їх права власності.

На підставі даного Договору про співпрацю, ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було укладено ряд Договорів із пайовиками.

Так, зокрема, 18 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», в особі представника Логвиненко В.А., було укладено договір № 10 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі - Договір 1) (т.1, а.с.13-18).

Згідно п. 1.1 Договору 1 вказаний ОК зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у м. Одеса (у районі 6-ої станції Великого Фонтану ) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.

Відповідно до п. 1.3 Договору 1 сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

При цьому, згідно із п.1.4.2 Договору-1 Внесок, який підлягає сплаті Учасником, розподіляється наступним чином: Пай - грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво Об`єкту нерухомості. Розмір паю становить 98% від внеску, встановленого п.1.3. Договору та сплачується частинами згідно графіку, встановленого Додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 1.5 цього Договору встановлено, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 40,70 кв.м., квартира АДРЕСА_1.

У відповідності до п. 2.1 Договору 1 вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 9 500 грн. за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.

Згідно Додатку № 1 до Договору про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» від 18 грудня 2014 року сторони домовились, що на дату підписання цього Додатку сплати внесків розмір внесків з врахуванням площі Об`єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 386 650 грн.

Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.

ОСОБА_2 було внесено на рахунок відповідача - ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» грошові кошти у розмірі 386 650 грн., про що свідчать платіжні доручення № 18-3561873/С від 18.12.2014 року, № 19-3565827/с від 19.12.2014 року, № 1891960 SB від 22.12.2014 року. Також ОСОБА_2 була видана довідка про те, що вона сплатила внесок у повному обсязі (т.1, а.с.25).

В подальшому, а саме: 25.08.2016 року між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 був укладений договір переуступки права вимоги до Договору про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», відповідно до п. 1 якого ОСОБА_1 прийняв право вимоги на отримання у власність квартиру АДРЕСА_1 за Договором 1 (т.1, а.с.23-24).

Також 25 серпня 2016 року 25 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» було укладено Договір № 15.01.2.549 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі Договір 2) (т.1, а.с.26-31).

Згідно п. 1.1 Договору 2 ОК зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у м. Одеса, по вул. Жаботинського (у районі 6-ої станції Великого Фонтану) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.

Відповідно до п. 1.3 Договору 2 сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

При цьому, згідно із п.1.4.2 Договору 2, Внесок, який підлягає сплаті Учасником, розподіляється наступним чином: Пай - грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво Об`єкту нерухомості. Розмір паю становить 95% від внеску, встановленого п.1.3. Договору та сплачується частинами згідно графіку, встановленого Додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 1.5 Договору 2 встановлено, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення (комора), номер 39/1, загальна площа 3,41 кв.м., поверх 20.

У відповідності до п. 2.1 Договору 2 вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 10 000 грн. за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.

Згідно Додатку № 1 до Договору 2 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» сторони домовились, що Учасник сплачує пайовий внесок на розрахунковий рахунок ОК в сумі 32 395 грн.

Таким чином, Позивач сплатив вартість будівництва Об`єкта будівництва, визначеного у Договорі 2.

Пунктом 4.2.1 вказаного Договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.

Позивачем було внесено на рахунок відповідача - ОК «Набережний квартал - Жаботинського» грошові кошти у розмірі 32 395 грн., про що свідчить наступне платіжне доручення: № 1 від 30.08.2016 року

Із зазначеного суд дійшов висновків, що Договори про сплату пайових внесків у ОК «Набережний Квартал -Жаботинського» мають змішану правову природу.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про кооперацію» пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Пайовий фонд - фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися;

Згідно із ст. 19 Закону України «Про кооперацію» кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного, суд першої інстанції встановив, що уклавши договори про сплату пайових внесків, ОК «Набережний Квартал -Жаботинського» не лише засвідчив вступ ОСОБА_1 у члени кооперативу, а і розпорядився своїм майном - майновими правами на Об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 40,70 кв.м., квартира номер АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення (комора), номер 39/1, загальна площа 3,41 кв.м., поверх 20.

Відтак, з моменту виплати паю та укладання договору переуступки права вимоги Позивач став учасником правовідносин щодо будівництва Об`єкта нерухомості у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 40,70 кв.м., квартира АДРЕСА_1, а також на Об`єкт нерухомості у вигляді нежитлового приміщення (комори) за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення (комора), номер 39/1, загальна площа 3,41 кв.м., поверх 20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року у справі № 916/3315/16 розірвано договір про співпрацю № 14/10-17 від 17 жовтня 2014 pоку, укладений між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» (т.1, а.с.202-208).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року вищевказане рішення Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року у викладеній вище частині було залишено без змін (т.1, а.с.209-220).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 червня 2018 року вказані судові рішення залишено без змін.

07 листопада 2017 року між товариством та пайовиками (асоційованими членами ОК «Набережний квартал-Жаботинського»), у присутності представників та у приміщенні Одеської міської ради, а також за їх безпосереднім сприянням, було укладено угоду про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва двосекційного двадцяти семи поверхового житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 2.1.1 даної угоди визнання ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» прав пайовиків здійснюється за умови особистої присутності пайовика в момент підписання із товариством прямого договору купівлі-продажу майнових прав.

Відповідно до п`ятого абзацу пункту 2.1.1. угоди, всі вказані суб`єкти визнали та встановили, що сторони та їх члени визнають майнові права ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на об`єкт будівництва, у тому числі право товариства укладати прямі договори про купівлю-продаж майнових прав, тобто договори, які в обов`язковому порядку укладаються між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», як замовником будівництва та власником об`єкту, та пайовиками і передбачають отримання (визнання за) пайовиками майнових прав.

17 травня 2018 року між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Одеською міською радою було укладено додатковий договір (угоду) про поновлення договору оренди землі. Відповідно до вказаного додаткового договору строк дії договору оренди земельної ділянки продовжено до 17 травня 2023 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 10 квітня 2019 року ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» є правокористувачем квартирою АДРЕСА_1 , до моменту введення в експлуатацію або продажу майнових прав іншій особі з повною виплатою. (т.1, а.с.53-57).

Постановою Господарського суду Київської області від 12 березня 2020 року у справі № 911/1175/18 відкрито відносно ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бершадського С.М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26 листопада 2020 року прийнято позовну заяву ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бершадського С. М. № 15-10/20 від 15 жовтня 2020 року (вхідний № 3046/20 від 16 жовтня 2020 року) про стягнення з ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» 227 096 824,85 грн. до розгляду та відкрито провадження щодо розгляду даної позовної заяви у відокремленому провадженні у межах справи № 911/1175/18 про банкрутство ОК «Набережний Квартал-Жаботинського».

Колегія суддів зазначає, що загальними положеннями про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст.ст. 525-527 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має бути належним чином виконано відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 181 ЦК України речі діляться на нерухомі та рухомі, у зв`язку з чим до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У відповідності до ст. 182 цього Кодексу право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

Тлумачення вказаних норм дає можливість зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у ст. 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої ст. 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.

Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі», заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02 березня 2005 року, заяви № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства», заява N 44277/98).

В іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15 від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.

Схожі правові висновки викладено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20).

Встановивши, що ОСОБА_2 , яка переуступила свої майнові права ОСОБА_1 , повністю сплатила вартість пайового внеску за спірне нерухоме майно, а введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулося у встановлені договором строки, оскільки ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» вибуло із зобов`язання про співпрацю та припинило діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором, суд першої інстанції правильно виходив із того, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання майнових прав на об`єкт нерухомості, побудований за її кошти, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про визнання за позивачем майнових прав.

Крім того, під час вирішення цього спору суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що обидві сторони (ТОВ «ОЛІМПЕКС-ТРАНС» та ОК «Набережний Квартал-Жаботинського») при укладенні договору співпраці усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб - передачу відповідних квартир після введення об`єкту в експлуатацію, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.

Таким чином, суд першої інстанції, оцінивши докази у справі, дійшов правильного висновку про те, що, уклавши договір про сплату пайових внесків, ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» не лише засвідчив вступ ОСОБА_1 у члени кооперативу, а і розпорядився своїм майном - майновими правами на спірний об`єкт нерухомості.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що вона не була стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва від 07 листопада 2017 року, тому зазначена угода не може створювати для неї жодних прав та обов`язків, у тому числі і щодо обов`язкового підписання прямого договору купівлі-продажу майнових прав.

Правильним є й висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Так, відповідно до ст. 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються такі документи:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (у разі відсутності у Державному реєстрі прав зареєстрованого відповідного речового права на земельну ділянку);

2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (крім випадків, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів);

3) документ, що містить опис об`єкта незавершеного будівництва за результатами технічної інвентаризації такого об`єкта.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, набутого на підставі договору, здійснюється на підставі такого договору. Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі рішення суду, що набрало законної сили, проводиться за правилами, визначеними частинами першою-третьою цієї статті.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 331 ЦК України державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва здійснюється лише у випадку, якщо щодо такого об`єкта необхідно укладення правочину (розпорядження об`єктом). На цьому наголошено також у пункті 6 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», згідно з яким правочини, щодо нерухомого майна, вчиняються лише тоді, коли право власності на це майно зареєстровано відповідно до закону.

Судом було встановлено, що документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 40,70 кв.м, АДРЕСА_1, не відповідають вимогам статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Судові рішення, надані державному реєстратору, не засвідчують підстави виникнення права власності. Судові рішення, зазначені як підстава для проведення державної реєстрації (постанова Одеського апеляційного Господарського суду у справі № 916/3315/16 від 02 листопада 2017 року, постанова Північного апеляційного Господарського суду у справі № 911/1175/18 від 12 березня 2019 року, рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/3315/16 від 01 серпня 2017 року, ухвала Господарського суду Київської області у справі № 911/1175/18 від 08 листопада 2018 року) не встановлюють набуття речових прав на нерухоме майно - майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 40,70 кв.м, АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції правильно вказав, що для проведення державної реєстрації нерухомого майна на підставі рішення суду, воно має набрати законної сили та стосуватись саме права власності та/або інших речових прав на нерухоме майно. Оскільки вищезазначені рішення судів не стосуються прав на майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 40,70 кв.м, АДРЕСА_1, як на окремий об`єкт нерухомого майна, такі рішення не могли бути підставою для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, а також для проведення державної реєстрації майнових прав на вищевказану квартиру.

Крім того, на момент реєстрації відповідач не мав документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, оскільки даний документ був скасований.

Так, для державної реєстрації ТОВ «ОЛІМПЕКС-ТРАНС» було надано дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ІУ56, виданий 02 грудня 2014 р., видавник: ДАБІ.

Проте, на момент подачі документів та державної реєстрації прав на нерухове майно даний дозвіл на виконання будівельних робіт був скасований, а новий дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ІУ 65 ТОВ «ОЛІМПЕКС-ТРАНС» отримало лише у серпні 2019 року.

Отже, заявником не було подано документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт.

При розгляді заяви та документів доданих до неї державний реєстратор перш за все повинен пересвідчитись у відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав.

Виключний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначений статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

- подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

- подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Однак, державний реєстратор в порушення норм чинного законодавства не відмовив у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень.

З огляду на викладені обставини, слід дійти висновку про те, що вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 263-265 ЦПК Україниправильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 24 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.02.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева