Справа №443/871/22
Провадження №2/443/56/23
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

21 лютого 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Сенів в особі Бібрської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Сенів в особі Бібрської міської ради Львівської області в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 1,79 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №62220 від 30.05.1997, виданого на підставі Розпорядження голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 №281.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовної заяви позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_1 , після смерті котрого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 1,79 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №62220 від 30.05.1997. Згідно довідки виконавчого комітету Бібрської міської ради № 128 від 30.06.2022 ОСОБА_1 проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . До дня смерті і на день смерті разом із ним проживав син ОСОБА_1 , який хоронив батька та вступив в управління спадковим майном у піврічний термін після його смерті. Заповіту від ОСОБА_1 у виконкомі Соколівської сільської ради не посвідчувалося. Оскільки ОСОБА_1 заповіту не залишав, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивача, іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дочка покійного - ОСОБА_2 , однак вона спадщину не прийняла у жоден із передбачених законом способів. Матір позивача - ОСОБА_3 померла значно швидше за батька. Натомість, позивач проживав із батьком на час його смерті, не заявляв про відмову від спадщини, то фактично її прийняв, однак юридично не оформив. Згодом позивач вирішив юридично оформити спадщину, а тому 28.07.2022 звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_1 , однак нотаріус відмовив через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Соколівської сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном. Вважаючи, що її спадкові права порушено звернулася до суду із даним позовом.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 29.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 16.09.2022 /а.с.19-20/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.09.2022 у зв`язку з неявкою сторін підготовче засідання відкладено на 04.10.2022 /а.с.28/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.12.2022 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 20.12.2022 /а.с.57-58/.

У зв`язку з відсутністю електроенергії справу знято з розгляду /а.с.67/.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою справу знято з розгляду /а.с.75/.

Розгляд справи по суті відбувся 17.02.2023 за відсутності сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася.

Представник третьої особи територіальна громада села Сенів в особі Бібрської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами.

Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.02.2023, є дата складення повного тексту судового рішення - 21.02.2023.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки Управління надання адміністративних послуг відділ №5 від 04.08.2022 №29-12-0.95-1861/15-22 згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Соколівській сільській раді за ОСОБА_1 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,79 умовних кадастрових гектари на території Соколівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №62220 зареєстрований 30.05.1997 за №548, виданого на підставі Розпорядження голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 №281.. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації №281 від 13.05.1997 /а.с.10/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого 07.10.2020 Новороздільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного МУМЮ (м. Львів) ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7/.

Згідно довідки №128 від 30.06.2022 виданої виконавчим комітетом Бібрської міської ради, ОСОБА_1 дійсно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ним проживав син ОСОБА_1 , який похоронив батька і вступив в управління спадковим майном у піврічний термін після його смерті /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його батька були ОСОБА_1 та ОСОБА_3 /а.с.6/.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.07.2022 №69365783 інформація за параметрами пошуку ОСОБА_1 відсутня /а.с.9/.

Згідно постанови приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Посацької А.О. від 28.07.2022 № 49/02-31 ОСОБА_1 відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) /а.с.12/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Згідно з ст. 524 статті ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_1 успадкував земельну частку (пай) розміром 1,79 в умовних кадастрових гектарах на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, а отже вважається таким, що фактично прийняв спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_1 за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючих документів на момент звернення; в; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Сенів в особі Бібрської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради, площею 1,79 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №62220 зареєстрований 30.05.1997 за №548, виданого на підставі Розпорядження голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 №281.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко