Справа №345/168/23
Провадження № 2/345/218/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно пенсійної справи відповідача встановлена переплата пенсії в сумі 36 932,98 грн. за період з 01.06.2006 по 31.05.2022 у зв`язку із встановленими розбіжностями між сумами заробітної плати, відображеними у довідці за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1992 на ВАТ «Калушхімремонт» та даними особових рахунків з нарахування заробітної плати.

Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, позивач просить суд стягнути із відповідача безпідставно отриману суму пенсії за період з 01.06.2006 по 31.05.2022 в сумі 36 932,98 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2023 відкрито провадження у даній справі, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача ОСОБА_2 надала суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, у яких вказав, що з позовними вимогами не погоджується у зв`язку з їхньою безпідставністю.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримував пенсію за віком.

29.04.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було проведено перевірку достовірності довідок, наданих ОСОБА_3 в архівному відділі Калуської міської ради та складено акти перевірок №0900-1103-1/2654 та №0900-1103-1/2661 від 29.04.2022.

Проведеною перевіркою встановлено, що дані в довідці №113 від 13.06.2006 про заробітну плату, яка була представлена ОСОБА_3 для проведення перерахунку пенсії у 2006 році, за період з 01.01.1988 по 31.12.1992, помісячно, не відповідають даним особових рахунків з нарахування заробітної плати по ОСОБА_1 .

Також, згідно акту перевірки встановлено, що дані відображені у довідці від листопада 1997 року №02/535 на гр. ОСОБА_1 , яка видана ВАТ «Калушхімремонт», відповідають первинним документам (наказам, картці форми П (Т) 2, особовим рахункам (розрахунковим листам) на гр. ОСОБА_1 . Однак, не відображено відпустки без збереження заробітної плати, а саме: з 10.06.1996 по 30.06.1996 та з 01.07.1996 по 17.07.1996.

Крім того, в пільговій довідці невірно зазначено код професії 19568, замість 19182 чистильник металу, який зайнятий на очистці металу, металічних деталей і виробів сухим кварцевим піском, як зазначено в наказі №42 від 29.08.1997 «Про результати атестації робочих місць» по ВАТ «Калушхімремонт».

Наказ №105-к від 29.12.1987 про присвоєння ОСОБА_1 з 29.12.1987 суміжної професії машиніст компресорних установок, відсутній в архівному відділі Калуської міської ради. Вказаний наказ також не відображено в особовій картці по обліку кадрів п (Т)-2 на ОСОБА_1 та відсутній в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати.

На підставі наведеного, позивачем 21.06.2022 на адресу відповідача направлено листа №0900-0501-8/20677 із пропозицією повернути протягом місяця зайво отримані кошти в сумі 36 932,98 грн.

Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 отримав від позивача спірні грошові кошти у вигляді пенсії. Доказів про набуття відповідачем коштів у розмірі 36 932,98 грн. у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, на такі обставини сторони не посилаються.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не подав жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , зокрема, надання ним недостовірних (явно неправильних) даних для призначення пенсії, тобто на підтвердження його недобросовісної поведінки. Відповідач при зверненні з заявою до органів ПФУ про призначення пенсії надав свою трудову книжку. Рішення про призначення пенсії за вислугу років приймало виключно управління ПФУ, ґрунтуючись, в тому числі, на відомостях з трудової книжки ОСОБА_1 . Виплата пенсії позивачем була проведена відповідачу добровільно.

З огляду на це, суд вважає, що в позові ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 36 932,98 грн. слід відмовити, оскільки вони не підлягають поверненню відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, у задоволенні пред`явленого позову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відмовлено, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя