Справа № 473/3748/22
РІШЕННЯ
іменем України

"17" лютого 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В., представника заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України Ануфрієвої Д.В., представника заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, в якій вказувала, що з 2011 по 08 листопада 2022 року вона проживала з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
За час спільного проживання, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився спільний син ОСОБА_7 . Проте, оскільки заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та не було спільної заяви батьків про визнання батьківства, а тому відомості про батька були внесені органом реєстрації актів цивільного стану на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 загинув в смт. Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України.
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_1 . Також у зв`язку з цим у сина ОСОБА_7 виникло право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та одноразової допомоги від держави.
Проте за усними зверненнями заявниці до нотаріуса, у відділ Пенсійного фонду України, ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначеними особами заявниці було вказано на необхідність надання документтів, що підтверджують родинні відносини між загиблим та Кирилом.
Тому ОСОБА_4 просила в судовому порядку встановити факт, що ОСОБА_6 є рідним батьком малолітнього ОСОБА_8 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.
Ухвалою суду від 09 січня 2023 року до участі у розгляді справи в якості заінтересованої особи залучено Орган опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради.
В судове засідання заявниця ОСОБА_4 не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту батьківства підтримує в повному обсязі.
Представник заявниці ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про встановлення факту батьківства підтримала у повному обсязі.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_4 не заперечував, вказуючи на те, що він, як рідний брат ОСОБА_6 , виходячи з періоду та обставин спільного проживання брата та ОСОБА_4 однією сім`єю (з 2011 року по день смерті ОСОБА_6 ), обставин народження ОСОБА_7 , відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , характерних для відносин між батьком та сином, вбачає підстави для встановлення факту батьківства, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.
Представники заінтересованих осіб Міністерства оборони України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_4 заперечували, вказуючи на те, що незрозуміло, чому батьками ОСОБА_7 не вирішувалося питання щодо визнання батьківства під час життя ОСОБА_6 , заявницею не надано суду беззаперечного доказу, що б свідчив про наявність кровного споріднення між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме висновку генетичної експертизи. В той же час просили врахувати, що інші надані заявницею та досліджені в судовому засіданні докази не вказують на наявність факту, про встановлення якого просить ОСОБА_4 (показання свідків є однотипними та взаємовиключними, інші докази є недостатніми).
Представник заінтересованої особи Вознесенського відділу ДРАЦС Шпатаковська С.М. в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви ОСОБА_4 не заперечує.
Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви ОСОБА_4 не заперечує. При цьому у заяві вказувала на те, що вона, як рідна сестра ОСОБА_6 , знає про те, що її брат та ОСОБА_4 дійсно мешкали однією сім`єю з 2011 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7 , якого ОСОБА_6 визнавав сином, займався його вихованням та утриманням.
Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради Величко Є.О. в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства з урахуванням інтересів дитини.
Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.
Оскільки матеріали містять достатньо інформації про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявниці ОСОБА_4 , заінтересованої особи ОСОБА_5 , представників заінтересованих осіб - Вознесенського відділу ДРАЦС, Органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради, ГУ ПФУ в Миколаївській області.
Заслухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_10 , представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Ануфрієвої Д.В., представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.
Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (ст. 130 СК україни).
Таким чином, заява про встановлення факту батьківства може бути пред`явлена матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Згідно роз`яснень, які надав Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (п. 1) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.
Крім цього, згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.
Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалося за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України (постанови Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 та від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15-ц).
Судом встановлено, що заявниця є матір`ю малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Оскільки заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі під час народження дитини та не було спільної заяви батьків про визнання батьківства, а тому відомості про батька ОСОБА_7 були внесені органом реєстрації актів цивільного стану на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с. 12, 13).
Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 загинув в смт. Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України (а.с. 14, 19, 20, 21, 22).
З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_4 з 2011 по 2022 роки (включно) проживали з ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права та обов`язки. Вказані сімейні стосунки між ними були постійними та не переривалися до дня смерті ОСОБА_6 . Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_7 . Під час народження сина ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_6 в інших стосунках чи шлюбах не перебували (що узгоджується з інформацією, наданою відділом ДРАЦС (а.с. 92-94)). Після народження ОСОБА_14 визнавав та називав його рідним сином, піклувався та дбав про нього, доглядав останнього.
Також факт батьківства знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні:
- копією довідки ОСББ «Зоря-Вознесенськ» від 25 листопада 2022 року (а.с. 23), згідно якої з 2011 року ОСОБА_4 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входить цивільний чоловік ОСОБА_6 (загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а також двоє дітей син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- копією довідки ОСББ «Зоря-Вознесенськ» від 25 листопада 2022 року (а.с. 24), згідно якої з 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мешкали в квартирі АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7 . Протягом періоду проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом вели спільне господарство та виховували сина;
- письмовими поясненнями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_2 від 22 листопада 2022 року (а.с. 25, 26, 27), аналогічними наданим в судовому засіданні;
- копією інформації Вознесенської ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 від 23 листопада 2022 року (а.с. 28), згідно якої ОСОБА_6 приймав активну участь в житті та навчанні сина ОСОБА_7 , допомагав в організації шкільних заходів, відвідував батьківські збори, по-батьківськи ставився до ОСОБА_7 ;
- копіями фотокарток зі спільним зображенням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с. 40-44);
- інформацією з листування між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в соціальних мережах (97-122);
- копією відеозапису зі спільним святкуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Нового року (а.с. 138);
- іншими побічними доказами в сукупності.
Суд вважає пояснення учасників справи, зокрема близьких родичів ОСОБА_6 , а також досліджені в судовому засіданні докази достатніми для підтвердження факту батьківства ОСОБА_6 відносно ОСОБА_8 .
Що стосується посилання учасників справи на однотипність та суперечність показань свідків, то в цій частині суд не може погодитися з такими доводами, оскільки такі показання в частині періоду спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , обставин народження Кирила є достатньо логічними, послідовними та узгоджуються з іншими дослідженими доказами.
Що стосується доводів про те, що заявницею не надано суду беззаперечного доказу, що б свідчив про наявність кровного споріднення між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а саме висновку генетичної експертизи, то суд виходить з того, що ДНК-тест дійсно є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність значно переважає будь-який інший наданий доказ.
Однак Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Таким чином, походження дитини від певної особи може бути доведено будь-якими передбаченими законом доказами, а не лише висновками експертиз.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття (постанови Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №760/3977/15, від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18, від 30 вересня 2021 року у справі №715/2537/19).
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що в судовому засіданні доведено достатніми доказами факт, про встановлення якого просить заявниця, із заяви та матеріалів справи не вбачається спору про право, а тому заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Вознесенська Миколаївської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, є рідним батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 за №497 від 10 грудня 2012 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, зазначивши в графі відомості про батька « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Вознесенська Миколаївської області, громадянин України».

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв