16.02.2023
Справа №642/657/23
2/642/218/23
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із даним позовом в якому зазначила, що 07.09.2012р. уклала шлюб з відповідачем, але наданий момент сімейні стосунки припинено. За час шлюбу ними було придбано нерухоме майно.

Просила визнати спільною сумісною власністю подружжя майно придбане в шлюбі:

- 26 червня 2015 року - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею - 50,6 кв.м., в тому числі жилою площею 28,1в.м.), право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменюк Л.П. за реєстрованим номером № 2312;

- 16 червня 2016 року - житловий будинок АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано на ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменюк Л.П. за реєстрованим номером № 1713;

- 29 березня 2021 року - 1-но кімнатна квартира АДРЕСА_3 (загальною площею - 59,8 кв.м., в тому числі жилою площею 23,2в.м.), право власності, на яку зареєстровано на ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. за реєстрованим номером № 1115;

- 27 вересня 2021 року - 1-но кімнатна квартира АДРЕСА_4 (загальною площею - 27,8кв.м.,), на підставі попереднього договору укладеного-між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , умови якого виконано повністю та сплачено спільні кошти подружжя.

В порядку розділу спільного сумісного майна:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на - житловий будинок АДРЕСА_2 , та на 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

- визнати за ОСОБА_2 право власності на - 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 та на 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченій судовий збір в розмірі 8 052,00грн, та витрати на правничу допомогу.

Ціна позову зазначена 3548300,00 грн.

Позивачем не виконано вимоги п.п.5 ч.3 ст.175, ч.4 ст.177 ЦПК України, а саме:

- позивачкою не наведено посилань на докази, що квартира АДРЕСА_4 перебуває у її власності або власності відповідача. Клопотань про витребування доказів у зв`язку зі складнощами їх надання, позивачка також не наводить. Наданий позивачкою попередній договір від 27.09.2021р. не свідчить про перехід права власності на квартиру;

- позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 8052 грн., хоча ставка судового збору за даною категорією справ у 2023р. складає 1 відсоток ціни позову та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто у даному випадку 13420 грн.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

При цьому, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно:

- навести посилання на докази наявності у неї або відповідача права власності на квартиру АДРЕСА_4 ; у разі неможливості подати такі докази, позивачка має право звернутися до суду із мотивованим клопотанням в порядку ст.ст.116, 117 ЦПК України;

- сплатити решту судового збору у розмірі 5368 грн.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали і роз`яснити, що у випадку не виконання вимог суду позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала в частині сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Проценко