провадження № 22-ц/824/4437/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 20 718 грн. 38 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 серпня 2018 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 421/18-Т/ЦЗ. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 . 12 грудня 2018 року о 19 год. 20 хв. на пр-ті Соборності, буд. 30 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 . Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Згідно з умовами договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 421/18-Т/ЦЗ від 08 серпня 2018 року, на підставі страхового акту № 01768918-1 від 27 грудня 2018 року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку, розмір виплати за пошкоджений транспортний автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , склав 61 303 грн. 46 коп. Відповідно до умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 421/18-Т/ЦЗ від 08 серпня 2018 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в розмірі 61 303 грн. 46 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована в АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» за полісом № АМ6814986 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач звернувся до АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 61 303 грн. 46 коп. у відповідь на яку АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» застосувала коефіцієнт зносу, так як авто на момент події більше 7,5 років експлуатації, та здійснило виплату у розмірі 40 585 грн. 08 коп. Франшиза згідно полісу АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» № АМ6814986 становить 500 грн. Невідшкодованою залишилась сума в розмірі 20 718 грн. 38 коп. (61 303,46 - 40 585,08= 20 718,38).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року позов ПАТ «СК «Арсенал Страхування» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що в суді першої інстанції він надав свої заперечення з приводу позовних вимог, але суд не взяв до уваги його відзив, де наведено підстави необґрунтованості вимог позивача у зв`язку з їх недоведеністю належними та достатніми доказами, а саме відсутністю в матеріалах справи документів, що підтверджують сплату на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 40 585 грн. 08 коп., а також доказів розрахунку проведеного АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» з урахуванням коефіцієнту зносу. Відповідні пояснення по суті справи могло надати АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП», але воно не було залучене, як третя особа ні за ініціативи позивача, ні за ініціативи суду в порядку ст. 52 ЦПК України. Фактично судом не було досліджено обставини щодо застосування коефіцієнту зносу позивачем, не встановлено яким чином здійснено розрахунок і чи він взагалі був здійснений. Крім цього, судом не було враховано актуальну судову практику у даній категорії спорів про те, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (Велика Палата Верховного Суду № 147/66/17 від 14 грудня 2021 року).

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «СК «Арсенал Страхування», зазначає, що, оскільки страховик відповідача виплатив страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу в розмірі 40 585 грн. 08 коп., то відповідач повинен сплатити різницю у розмірі 20 718 грн. 38 коп. Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року по справі №755/7666/19. Також, позивач вказує про те, що у матеріалах справи відсутні дані, що страхувальник за полісом №АМ/6814986 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності оспорював рішення страховика про визначення розміру страхового відшкодування потерпілому, в тому числі з підстав незгоди з застосованим коефіцієнтом фізичного зносу автомобіля, не заявляв суду першої інстанції клопотання про призначення експертизи, для встановлення розміру коефіцієнту фізичного зносу, а приписує в своїй апеляційній скарзі необґрунтовані зауваження щодо розміру страхового відшкодування АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» в порядку суброгації за пошкоджений транспортний засіб «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 та не спростував строк експлуатації авто на момент дорожньо-транспортної пригоди більше 7,5 років. При цьому, позивачем на підтвердження позовних вимог надано належні та допустимі докази, які підтверджують позовні вимоги та їх розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 08 серпня 2018 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 421/18-Т/ЦЗ.

Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування.

За змістом п. 7.2 договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо-транспортна пригода.

12 грудня 2018 року о 19 год. 20 хв. на пр-ті Соборності, буд. 30 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 січня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

ПАТ «СК «Арсенал Страхування» розрахувало суму страхового відшкодування на підставі звіту про визначення вартості відновлювального ремонту № 15683 від 24 грудня 2018 року.

Відповідно до умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 421/18-Т/ЦЗ від 08 серпня 2018 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в розмірі 61 303 грн. 46 коп.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована в АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» за полісом № АМ6814986 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вказує позивач, він звернувся до АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 61 303 грн. 46 коп., у відповідь на яку АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» застосувала коефіцієнт зносу так як авто на момент події було більше 7,5 років експлуатації, та здійснило виплату у розмірі 40 585 грн. 08 коп. Франшиза згідно полісу АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» №АМ6814986 становить 500 грн. Невідшкодованою залишилась сума в розмірі 20 718 грн. 38 коп. (61 303,46 - 40 585,08 = 20 718,38).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування даних коштів.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ «СК «Арсенал Страхування» вказує про те, що згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту №421/18-Т/ЦЗ від 08 серпня 2018 року, на підставі страхового акту №01768918-1 від 27 грудня 2018 року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 склав 61 303 грн. 46 коп. Вказану суму позивач відшкодував потерпілому власнику транспортного засобу. Після цього, позивач звернувся до АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП», де на момент ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку судброгації на суму 61 303 грн. 46 коп.

Позивач зазначає, що у відповідь на зазначену заяву АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» застосувало коефіцієнт зносу, так як авто на момент події було більше 7,5 років експлуатації та здійснило виплату у розмірі 40 585 грн. 08 коп. Разом з тим, посилаючись на вказані обставини, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження зазначеного.

Так, матеріали справи не містять доказів про звернення позивача до АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП», виплати позивачу зазначеної ним суми в розмірі 40 585 грн. 08 коп., застосування вказаним страховиком коефіцієнту зносу в розрахунку суми страхового відшкодування, як і самого розрахунку розміру спричинених матеріальних збитків.

Як вбачається з полісу АТ/8505569 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між ОСОБА_4 та АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» ліміт відповідальності страховика складає 100 000 грн.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, у відповідності до якої «Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої ніколи перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності».

Аналогічна позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року по справі №760/15471/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 754/1108/15-й. постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 753/15214/16-ц.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які він посилався в позовній заяві, а саме що у АТ «СГ» Ю.БІ.АЙ-КООП» відсутній обов`язок виплатити страхове відшкодування позивачу в порядку суброгації в повному обсязі, тобто в розмірі спричинених матеріальних битків, в сумі 61 303 грн. 46 коп., що повністю охоплюється лімітом відповідальності страховика.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав до задоволення позову. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що в силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового судового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у 3 405 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача у зазначеному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: вул. Борщагівська, 154, м. Київ, ідентифікаційний код 33908322, на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.