Справа № 279/6278/22
Провадження 2/279/260/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Коваленко В.П., секретаря Зубкової І.М., розглянувши в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_2 якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі - 4 (чотири) тисячі гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України про державний бюджет на відповідний рік, щомісячно, починаючи стягнення з 01.04.2018 року (з врахуванням фактично здійснених ОСОБА_2 платежів) до досягнення дітьми повноліття.

В підтвердження вимог посилається на те, що від спільного шлюбу з відповідачем мають двох дочок , ОСОБА_5 , 2009 р.н. та ОСОБА_6 , 2015 р.н.. 22.03.2018 року між ними було укладено та нотаріально посвідчено договір про виховання та утримання дітей після розірвання шлюбу, поділ майна та розмір і сплату аліментів на дітей, зареєстрований в нотаріальному реєстрі за № 578 від 22.03.2018.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.05.2018 року по справі № 279/1395/18 шлюб між ними було розірвано. У вказаному рішенні зазначено, що сторонами досягнуто згоди визначення місця проживання малолітніх дітей після розірвання шлюбу - з матір`ю, ОСОБА_1 , із посиланням на діючий нотаріально посвідчено договір про виховання та утримання дітей після розірвання шлюбу, поділ майна та розмір і сплату аліментів на дітей.

Відповідно до п. 2.1 Договору про виховання та утримання дітей після розірвання шлюбу, поділ майна та розмір і сплату аліментів на дітей № 578 від 22.03.2018 року, місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Пункт 5.1 Договору визначає, що у зв`язку з тим, що діти залишаються постійно проживати разом зі своєю матір`ю, батько зобов`язується виплачувати матері утримання (аліменти) для дітей а також інші виплати, передбачені цим договором своєчасно і у відповідному розмірі, а також своєчасно сповіщати матір про зміну місця свого проживання.

Пункт 5.2 Договору визначає, що аліменти сплачуються батьком щомісяця не пізніше 10 числа поточного місяця за минулий місяць банківським перерахуванням на поточний (картковий) рахунок матері у виді твердої грошової суми в розмірі 4 (чотири) тисячі гривень.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свої зобов`язання по оплаті аліментів на утримання дітей, визначені договором про виховання та утримання дітей після розірвання шлюбу, поділ майна та розмір і сплату аліментів на дітей № 578 від 22.03.2018 року - не виконує, від сплати аліментів ухиляється, внаслідок чого порушуються права дітей.

За аліментними платежами накопичився значний борг. ОСОБА_2 було вручено претензію, де він погодив суму боргу, однак сплачувати аліменти не розпочав в зв"язку з чим ОСОБА_1 вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надав заяву в якій зазначив, що від утримання дітей не відмовляється, однак на даний час ніде не працює, по можливості постійно сплачує відповідачці аліменти на утримання дітей. Просить суд позовні вимоги задоволити частково.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.01.2013 року. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК(2947-14).

Згідност. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно достатті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1статті 76 ЦПК України).

Згідно ізстаттею 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач як на доказ посилається на договір про виховання та утримання дітей після розірвання шлюбу, поділ майна та розмір і сплату аліментів на дітей, зареєстрований в нотаріальному реєстрі за № 578 від 22.03.2018 та просить стягнути аліменти за минулий період.

Аналізуючи дані докази, суд робить такі висновки:

При укладені договору 22.03.2018 року сторонами було визначено виплату аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому як пояснив відповідач він виходив з того, що мав стабільний дохід, що складався із заробітної плати . На даний час відповідач ніде не працює, проте намагається сплачувати відповідачці аліменти, що стверджується наданими відповідачем квитанціями та розписками відповідачки про сплату аліментів. Тобто, відповідач не ухиляється від сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей.

Матеріальне становище відповідача змінилося на гірше. Дана обставина є суттєвою і такою , що має значення при визначенні розміру аліментів. Все це пов"язано із військовою агресією росії.

Оскільки вказаний договір був добровільною домовленістю між сторонами щодо участі в утриманні своїх дітей, а після його укладення змінились обставини, то суд вважає, що даний договір не є обов"язковим для суду при визначенні розміру і способу сплати аліментів.

Суд , враховуючи, що відповідач є працездатною особо, його обов"язок утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд частково задовольняє позовні вимоги та вважає можливим стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, що відповідає як інтересам сторін, так і інтересам дітей.

Згідно ст. 191 СК аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути стягнуті у разі ухилення відповідача від сплати аліментів.

Згідно ч.1 ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аліменти у визначеному судом розмірі мають стягуватись з набрання рішенням законної сили. Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у визначеному судом розмірі з дня подання позову, оскільки стаття 191 СК розповсюджується на випадки первинного стягнення аліментів. До даного випадку має бути застосовано загальний порядок, за яким рішення підлягає виконанню з моменту набрання ним законної сили. І у даному випадку підстав для стягнення за минулий час нема.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України « Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-268 ЦПК України , ст.ст. 182, 191 СК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітної плати та інших доходів щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави 940,80 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи , якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду В.П Коваленко