Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа №348/1898/22

Номер провадження 2/348/163/23

16 лютого 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Нагорняк Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за відсутності учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивують тим, що 20.04.2017 року між ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»та ОСОБА_1 було укладено договір № ASJ-46727-17-DOM на встановлення дозволеного ліміту овердрафту, згідно якого Банк встановив відповідачу кредитування у національній валюті України в сумі 72000,00 грн. строком на 12 місяців., зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом виходячи з 36% річних.

Дана публічна пропозиція набрала чинності з дати її публікації у газеті «Урядовий кур`єр» та діє до дати оприлюднення заяви про її відкликання. Таким чином, банк, діючи на підставі статей 641, 644 ЦК України, взяв на себе зобов`язання перед фізичними особами, які її приймуть (акцептують), надавати банківські послуги в порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідачу надана можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з цим виникла заборгованість в сумі 101004,16 грн, яка до теперішнього часу відповідачем не погашена.

З Розрахунку заборгованості за Договором станом на 18.01.2022 року заборгованість становить 101004,16 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 87949,44 грн.; заборгованість за процентами (поточна)- 128, 04 грн.; заборгованість за процентами (прострочена) -8422,59 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання згідно ч.2 ст.625 ЦК України 4504,09 грн.

З Розрахунку заборгованості за Договором станом на 20.01.2023 року заборгованість становить 80581,37 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту (поточна) 0,00 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) 70422,46 грн; заборгованість по процентах (поточна) 0,00 грн; заборгованість по процентах (прострочена) 5025,24 грн; заборгованість по платежам за ст.625 ЦК України 5133,67 грн.

З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Стислий виклад позиції сторін:

Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Судом встановлено, що 20.04.2017 року між ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»та ОСОБА_1 укладено договір № ASJ-46727-17-DOM на встановлення дозволеного ліміту овердрафту, згідно якого Банк встановив відповідачу кредитування у національній валюті України в сумі 72100,00 грн. строком на 12 місяців з 20.04.2017 по 19.04.2018, зі сплатою процентів за користування кредитом за базовою відсотковою ставкою 30 % річних і відсотковою ставкою на прострочену заборгованість 48 % річних (а.с.6).

Відповідно до п.12 договору позичальник надав згоду Банку, після закінчення строку дії ліміту овердрафту, продовжити строк дії ліміту на такий самий строк. Підтвердженням наміру Банку продовжити строк дії Дозволеного Овердрафту є доступність кредитних коштів станом на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердрафту.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав копію договору про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами. (а.с. 6,24).

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач скористався наданим кредитом, що підтверджується розпискою останнього в розділі кредитного договору «Розписка про отримання платіжного картки» та випискою за рахунком ОСОБА_1 за період з 28.04.2017 по 18.01.2022 (а.с.13-23).

Відповідно копії вимоги про дострокове повернення кредиту від 27.10.2021 року позивачем встановлено факт наявності заборгованості за вказаним кредитним договором, про що він проінформував відповідача та вимагав повернути заборгованість (а.с.25).

Згідно із наданого банком уточненим розрахунком, заборгованість по договору від 20.04.2017 року№ ASJ-46727-17-DOM у відповідача станом на 20.01.2023 року становить: 80581,37 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту (поточна) 0,00 грн; заборгованість по кредиту (прострочена) 70422,46 грн; заборгованість по процентах (поточна) 0,00 грн; заборгованість по процентах (прострочена) 5025,24 грн; заборгованість по платежам за ст.625 ЦК України 5133,67 грн. (а.с. 44-47).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином суд дійшов висновку, що 20.04.2017 між ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»та ОСОБА_1 було укладено договір № ASJ-46727-17-DOM на встановлення дозволеного ліміту овердрафту, згідно якого Банк встановив відповідачу кредитування у національній валюті України в сумі 72100,00 грн. строком на 12 місяців., зі сплатою процентівза користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом виходячи з 30, 00% річних, що свідчить про те, що відповідач був обізнаний про його існування, усвідомлював наявність заборгованості та вчиняв дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань за вище вказаним кредитним договором.

За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з ч. 1 ст.1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до положень ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сума заборгованості по кредиту становить 70422,46 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

За період з 29.06.2017 по 20.01.2023 позивачем нараховані проценти в сумі 89142,15 грн, з яких відповідачем сплачено 78964,54 грн.

Позивачем нараховані проценти на прострочену заборгованість за підвищеною процентною ставкою - 48% в загальній сумі 1200,54 грн, зокрема 6,30 грн у листопаді 2017 року і в період з 26.07.2021 по 31.12.2021 в сумі 1194,24 грн, з яких відповідачем сплачено 6346,61 грн.

В той же час, у пункті 6 Прикінцевих та перехідних положень (розділ IV) Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України (виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину. Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону.

Тобто, зазначена правова норма на певний період, звільняє споживачів від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню), а також інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.

Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 1056-1 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

З умов договору випливає, що базова процентна ставка становить 30 % річних, а процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48 % річних.

Тобто у випадку коли боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова, коли боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується прострочена збільшена відсоткова ставка в місяць від загальної суми заборгованості.

Отже, у випадку, якщо позичальник сплачує грошові зобов`язання за кредитним договором належним чином у строк обумовлений договором, він користується зменшеною процентною ставкою, у випадку якщо позичальник не виконує зобов`язання у належний строк сплачується збільшена відсоткова ставка, тобто це за своїм змістом є штрафною санкцією та у разі такого нарахування порушує пряму заборону таких дій згідно норми пункту 6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, пункт 6 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» в частині заборони збільшення процентної ставки поширюється на даний випадок і згідно норм закону забороняється збільшення процентної ставки у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року N 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) на всій території України з 12.03.2020 року до 30.04.2023 року, встановлений карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021 року, №855 від 11.08.2021 р., №981 від 22.09.2021 р., №1336 від 15.12.2021, №229 від 23.02.2022, №630 від 27.05.2022 р., №928 від 19.08.2022 р. №1423 від 23.12.2022 р.

Таким чином, у період з березня 2020 року, протягом дії кредитного договору і по день надіслання вимоги позичальнику про дострокове повернення кредиту, яка отримана відповідачем - 02 листопада 2021 року, а також на день розгляду справи в суді, дія карантину в Україні продовжується.

Враховуючи викладене, проценти на прострочену заборгованість за підвищеною процентною ставкою - 48% в період з 26.07.2021 по 31.12.2021 в сумі 1194,24 грн, нараховані в порушення пункту 6 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Також позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості за ч.2 ст.625 ЦК України в сумі 4504,09 грн.

Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Крім того, Верховним Судом в постанові від 01.07.2020 у справі № 535/757/17, провадження № 61-30148св18, зроблено аналогічний висновок щодо ідентичних правовідносин (такого ж спору).

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, провадження № 14-465цс18, вказала, що передбачене ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню проценти за ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки положення пункту 6 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» за зазначену норму закону не поширюються.

Позивачем наданий уточнений розрахунок процентів за ч.2 ст.625 ЦК України, за яким в період з 03.12.2021 по 20.01.2023 заборгованість складає 5133,67 грн.

Даний розрахунок не відповідає як періодам нарахування заборгованості (помилково розраховано на строк більше ніж 3 роки), так і визначенню простроченої суми боргу.

У частині другій статті 625 ЦК прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Враховуючи те, що позивачем безпідставно нарахована заборгованість за простроченим процентам за збільшеною процентною ставкою в сумі 1194,24 грн, яка сплачена відповідачем, то сума простроченої заборгованості повинна бути зменшена.

Таким чином, сума заборгованості на момент прострочення 03.12.2021 становила 74753,46 грн, з яких 70422,46 грн заборгованість по кредиту, 4331 грн (89142,15-78964,54+6,30-6352,91+500) заборгованість по процентам, а після сплати 09.06.2022 відповідачем 500 грн, сума простроченої заборгованості становила 74253,46 грн.

Тому у даній справі 3% річних мають бути нараховані на суму заборгованості 74753,46 грн за період з 03.12.2021 року по 08.06.2022, і на суму заборгованості 74253,46 грн за період з 09.06.2022 року по 20.01.2023, що становить 2534,37 грн, виходячи з наступного:

-за період з 03.12.2021 до 08.06.2022 в сумі 1155,09 грн (сума тіла кредиту х процентну ставку / 365 х кількість днів прострочки = 74753,46 x 3 %/365 x 188);

-за період з 09.06.2022 до 20.01.2023 в сумі 1379,28 грн (сума тіла кредиту х процентну ставку / 365 х кількість днів прострочки = 74253,46 x 3 %/365 x 226).

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість станом на 20.01.2023 за кредитним договором № ASJ-46727-17-DOM від 20.04.2017 в сумі 76787,53 грн, в тому числі: заборгованість по кредиту 70422,46; заборгованість по процентах 3831 грн; заборгованість по платежам за ст.625 ЦК України 2534,37 грн.

В той же час, суд приходить до висновку, що ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк», неправомірно, всупереч вимогами Закону України «Про споживче кредитування нарахувало підвищені відсотки за прострочення платежів по кредиту в сумі 1194,24 грн. за кредитним договором під час дії карантину, що законом забороняється, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються:1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1886,16 грн (2481х76787,53/101004,16).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК, ст.ст. 133, 141, 263-265, 268,280-289 ЦПК, суд,-

у х в а л и в:

Позов ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» (місцезнаходження: 03087, м.Київ, вул.Єреванська,1, ) заборгованість за договором № ASJ-46727-17-DOM від 20.04.2017 року станом на 20 січня 2023 року у розмірі 76787,53 (сімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят сім грн 53 коп) гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту 70422,46 гривень, заборгованість по процентах 3831 гривень, заборгованість по платежам за ст.625 ЦК України 2534,37 гривень.

В іншій частини позов залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» (місцезнаходження: 03087, м.Київ, вул.Єреванська,1, ) 1886,16 гривень (одна тисяча вісімсот вісімдесят шість гривень) 16 коп. сплаченого судового збору.

Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складений 16 лютого 2023.

Позивач: ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» (місцезнаходження: 03087, м.Київ, вул.Єреванська,1, )

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.С. Солодовніков