КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А[1]

14 лютого 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Немировської О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 354-356 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», треті особи: ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору, стягнення коштів та відшкодування збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року,

встановив:

рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року позов було задоволено частково. Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

09 лютого 2023 року матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду.

Проте вказана справа містить недоліки і підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав.

Частиною 3 ст.365 ЦПК України визначено, що якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи правильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Матеріали справи свідчать про те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було вирішено питання судових витрат.

Пунктом 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зі змінами, внесеними постановою № 10 від 25 вересня 2015 року, роз`яснено, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат, він має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати, а п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України визначено, що в резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл витрат.

За вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з позовом зазначав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції не було вирішено питання щодо стягнення судового збору з відповідача в дохід держави.

За таких обставин справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 359, 365 ЦПК України, суд,

ухвалив:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІК Добрі справи», треті особи: ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору, стягнення коштів та відшкодування збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2022 року повернути до Києво-Святошинського районного суду Київської області для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення в десятиденний строк з дня надходження справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

№ справи: 369/7070/22

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6198/2023

Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.