Єдиний унікальний номер 341/4/23
Номер провадження 2/341/131/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Островської Н. І.,

за участю секретаря судового засідання Витвицької Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради про продовження строку для прийняття спадщини,

у с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Денис Т. Д., звернулась до суду із позовною заявою до Бурштинської міської ради з вимогою визначення додаткового строку на прийняття спадщини терміном в два місяці після смерті матері.

Як підставу позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, оскільки 16.06.2006 остання на випадок своєї смерті склала заповіт, за яким належну їй долю приватизованої квартири АДРЕСА_1 , заповіла донці. Однак, у встановлений законом строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звернулась, оскільки більше десяти років проживала за межами України. Вважає, що це є вагомою причиною пропущеного нею строку для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача, адвокат Денис Т. Д., надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Представник Бурштинської міської ради у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Бурштинської міської ради /а. с. 5/.

Згідно копіі свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 /а. с. 6/.

Як убачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, № витягу 3 від 16.11.2022, проведена реєстрація актового запису про шлюб, актовий запис від 12.04.2012 № 9 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Крім цього, були внесені зміни до відомостей актового запису, відомості про зміни від 12.04.2012, дата внесення зміни 29.10.1993, підстава внесення змін: актовий запис про розірвання шлюбу № 118 від 18.10.1993 /а. с. 34-35/. Зі змісту свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , розірвано 18.10.1993 /а. с. 11/.

18.06.2018 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , розірвано /а. с. 8/.

Відповідно до копії заповіту від 18.06.2006 ОСОБА_2 належну їй долю приватизованої квартири АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_9 та ОСОБА_10 /а. с. 10/.

Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі, № витягу 70779388, дата видачі 01.12.2022, зареєстровано спадкову справу № 69984581, спадкодавець ОСОБА_2 /а. с. 12/.

02.12.2022 року постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належить ОСОБА_2 , оскільки позивачем не було подано до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини /а. с. 14/.

Отже, позивачем не подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України.

Довідкою про склад спадкоємців від 02.12.2022 № 420/02-14, виданою приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу встановлено, що єдиним спадкоємцем, яка подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_2 , є її донька ОСОБА_1 . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за законом чи заповітом, а також із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом, не звертались /а с. 15/.

Відповідно до довідки, виданої інспектором сектору реєстрації виконавчого комітету Бурштинської міської ради 01.02.2022 № 227 ОСОБА_2 , до дня смері була зареєстрована одна по АДРЕСА_2 /а. с. 28/.

В інформаційній довідці зі Спадкового реєстру /спадкової справи та видачі на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/, № інформаційної довідки 70779363, дата видачі 01.12.2022, за указаними параметрами запиту на ім`я ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі інформація відсутня / а. с. 38/.

Для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

На даний час позивач позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач та її мати були зареєстровані за різними адресами.

Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до висновків Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанови у справах № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року, № 591/1271/18 від 15 квітня 2021 року).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та визначенню позивачу додаткового строку в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 247, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 Цивільного кодексу України,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради про продовження строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у два місяці.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА