ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/748/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Гусак О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Гусак О.С.

Зазначена позовна заява була подана з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, а саме: не містила переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. При цьому позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідач виїхала до російської федерації у 1992 році, свідоцтва про укладення шлюбу в нього немає, просив направити до компетентного органу російської федерації судове доручення про надання правової допомоги, а саме: доказів укладення шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 16 вересня 1967 році. Судом було роз`яснено позивачу, що 1 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Законом передбачено зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь. Позивачем не надано суду докази укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та відомості про наявність у ОСОБА_2 станом на 2022 рік цивільної правоздатності.

3 січня 2023 року було постановлено ухвалу про залишення позову без руху та надано позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків. Дана ухвала направлена на адресу вказану позивачем в позові.

7 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 отримав копію вказаної ухвали.

Станом на 20 лютого 2023 року недоліки не були виправленні.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Оскільки ОСОБА_1 не усунув недоліки позову то його потрібно повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Гусак