Справа №345/322/23
Провадження № 2/345/261/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_3 . На час смерті спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,17 га, яка розташована на території Голинської сільської ради (згідно витягу з Державного земельного кадастру 0,1720 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіту ОСОБА_3 на випадок смерті не склала.

Позивач вказує, що прийняв спадщину належним чином, так як вступив в управління спадковим майном, зокрема здійснив обряд поховання матері, успадкував частину житлового будинку , доглядає та обробляє земельну ділянку.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак постановою нотаріуса від 18.10.2022 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право приватної власності на землю та рішення сесії Голинської сільської ради були видані після смерті спадкодавця.

Оскільки позивач належним чином прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління спадковим майном, він просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері, а саме на земельну ділянку площею 0,1720 га, кадастровий номер :03:001:0054, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с. Голинь.

У судове засідання позивач не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5).

На час смерті їй належало 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії IІІ-ІФ № 036595, що виданий на підставі рішення сесії Голинської сільської ради від 30.08.1999 (а.с. 15) спадкодавцю на праві власності належала земельна ділянка площею 0,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території с. Голинь Голинської сільської ради (а.с. 15).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що 15.12.2022 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі дана земельна ділянка була зареєстрована в даному реєстрі та їй був присвоєний кадастровий номер :03:001:0054, а також уточнено площу 0,1720 га, а також місце розташування: за межами населеного пункту села Голинь Калуського району Івано-Франківської області (а.с. 12-14).

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно та отримав свідоцтво про на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку (а.с. 11).

Однак постановою від 18.10.2022 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як Державний акт про право приватної власності на землю був виданий після смерті ОСОБА_3 , тобто право власності на дану земельну ділянку виникло у спадкодавця після її смерті (а.с. 4).

З довідки № 478 від 17.02.2009, виданої виконкомом Голинської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_3 належала земельна частка пай площею 0,172 га (а.с. 16).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що Державний акт про право приватної власності на землю серії IІІ-ІФ № 036595, що виданий 31.08.1999 Голинською сільською радою на підставі рішення цієї ж сільської ради від 30.08.1999, був виданий з порушенням норм чинного законодавства після смерті ОСОБА_3 , коли її правосуб`єктність була припинена.

Разом з тим з наданих позивачем копій документів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 ще за життя розпочала процедуру приватизації даної земельної ділянки, однак через смерть не встигла отримати підтверджуючі право власності документи.

Якщо видача державного акта про право власності на земельну ділянку здійснювалася на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», то до спадкоємців переходить право отримання Державного акту про право власності на земельну ділянку.

Таким чином в судовому засіданні здобуто достатньо доказів належності вказаних майнових прав на земельну ділянку спадкодавцю.

На момент відкриття спадщини цивільні правовідносини сторін були врегульовані Цивільним кодексом УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно положень ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що позивач та відповідач являються синами спадкодавця ОСОБА_3 .

Враховуючи, що ОСОБА_1 після смерті матері фактично вступив в управління спадковим майном, суд вважає, що він належним чином прийняв спадщину.

Спадкоємці, що в силу ст. 353 ЦК України (в редакції 1963 року) мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Будь-які інші особи, як мали б претензії до спадкового майна, відсутні.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 200, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 0,1720 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0054, яка розташована за межами населеного пункту села Голинь Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий