САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/4165/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Мовшовичі Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2022 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012 року. Їх шлюб розірваний рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2021 року, яке набрало чинності 10.12.2021 року. Від спільного життя сторони мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та знаходяться її утриманні. Спільне господарство з відповідачем не ведуть з початку 2020 року. На утримання дітей відповідач надавав матеріальну допомогу. Але в лютому 2022 року відповідач виїхав за межі України та працевлаштувався, де отримує високу заробітну плату. На утримання дітей відповідач надає незначну матеріальну допомогу, незважаючи на те, що їх донька хворіє на цукровий діабет, є інсулінозалежною, тому потребує значних витрат на придбання ліків, продуктів харчування. Відповідач є працездатною особою, на обліку в медичних закладах не перебуває, інших утриманців немає, тому може сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім того, відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання, так як вона не працює, доглядає за сином ОСОБА_5 до досягнення ним віку 3-х років. На її утримання відповідач матеріальну допомогу не надає, незважаючи на те, що має таку можливість. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь на її утримання аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення дитиною 3-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

29 грудня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

25 січня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого він заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій вона зазначає, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 7).

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012 року, який рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2021 року було розірвано. Рішення суду набрало законної сили (а.с.3-5).

Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружна, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За приписами ч.4 ст.85 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Щодо позиції представника відповідача про надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу на утримання дітей, що підтверджується квитанціями, суд зауважує, що надання батьком, як одним із батьків, у добровільному порядку матеріальної допомоги малолітній дитині є його правом та не звільняє його, як одного з батьків, від обов`язку утримання дитини.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок викладений у поставної КЦС ВС від 27.05.2020 року №712/4702/19.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов`язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є повністю обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суддя приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін та стан здоров`я дітей, а також обов`язок відповідача по належному утримуванню дитини та дружини.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей, а також аліменти на утримання дружини у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 28.12.2022 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 84-85, 180-183 СК України, ст.ст. 10-13, 76-84, 141, 223, 258-259, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2022 року та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи 28.12.2022 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.П.Румянцев