Справа № 317/482/22
Провадження № 2/191/652/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 січня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.,
за участю секретаря Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал», в інтересах якого діє представник Мартиненко Володимир Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Пунктом 5.5. Договору кредиту Сторони домовились, що строк позовної давності за цим Договором, встановлюється сторонами тривалістю у 5 (п`ять) років. Згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 198.6000% (п. 5.7 Договору кредиту).
- заборгованості за основним боргом 49 997, 00 грн.;
- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 32 298, 89 грн.;
- заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 76 158, 52 грн.
03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал»/Фактор) укладено договір факторингу № 12/90 (далі - Договір факторингу).
Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору.
Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
- заборгованості за основним боргом 49 997, 00 грн.;
- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 32 298, 89 грн.;
- заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 76 158, 52 грн.
Позивач, вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення, що складають :
- заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 5130, 29 грн.;
Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 10.01.2022 року, включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить 179 588, 59 грн.
У зв`язку з цим, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» суму заборгованості в розмірі 179 588, 59 грн., яка складається з :
- заборгованості за основним боргом 49 997, 00 грн.;
- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 32 298, 89 грн.;
- заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 76 158, 52 грн.
- заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 5130, 29 грн.;
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак при зверненні до суду з даною позовною заявою просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомленим, що підтверджується оголошенням про виклик на офіційному сайті суду, оскільки адреса його реєстрації знаходиться та тимчасово окупованій території під час воєнного стану та СМС повідомленням, своїм правом на надання відзиву не скористався, про поважні причини своїх неявок в судове засідання не повідомив.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.
За користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану проценту ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 6.00% (Маржу Банку) (п.1.3 Договору).
Пунктом 3 пп..3.1 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язується : одержати та використати кредит на зазначені у даному Договорі цілі; повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу Банку у випадках, передбачених п.4.2.3 цього Договору.
Пунктом 3.3 Договору передбачена відповідальність Позичальника. Так, згідно пп.3.3.1 за невиконання чи неналежне виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором, Банк має право нарахувати пеню, за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі : 0,15% - в період прострочення оплати від 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня та по день повного погашення заборгованості за цим Договором, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення.
Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Банку зобов`язаний оплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми ( п.3.3 пп.3.3.3 Договору).
Крім того, 13.09.2017 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), згідно якого останній підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.
03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» був укладений Договір Факторингу №12/90, згідно якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 03.12.2020 року має заборгованість в розмірі 158 454, 41 грн., яка складається з :
- заборгованості за основним боргом 49 997, 00 грн.;
- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 32 298, 89 грн.;
- заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями 76 158, 52 грн.
Згідно розрахунку 3% річних та інфляційних втрат ОСОБА_1 за період з 03.12.2020 року по 10.01.2022 року має заборгованість:
- 3% річних 5130, 29 грн.;
- інфляційні витрати по пені 16 003, 89 грн.. Загальна заборгованість складає 21 134, 18 грн..
Верховний Суд в своїй постанові від 03.11.2020 року (Справа № 921/315/18) виклав наступну позицію.
Відповідно до частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.
Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.
Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.
Проценти, встановлені статтею 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у даній постанові зазначила, що плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При цьому Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Таким чином у справі №910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.
Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на розмір заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 31 298, 89 грн. та розмір заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 76 158, 52 грн., які є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством (ст. 1048 ЦК України) умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.
Позивач, розраховуючи розмір 3% річних за користування кредитом та розмір інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, виходив з суми заборгованості 158 454, 41 грн., з яких заборгованість за основним боргом 49 997, 00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 32 298, 89 грн., та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 76 158, 52 грн. Але взявши такий розмір заборгованості, позивач застосовує одночасно регулятивну норму ст. 1048 ЦК України та охоронну норму ч. 2 ст. 625 ЦК України, що є неприпустимим згідно вищевикладеної позиції Верховного суду.
Позивач зазначає, що боржник своєчасно не повернув суму позики за кредитним договором 49 997, 00 грн., у зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Тобто, в даному випадку, при розрахунку 3% річних за період з 03.12.2020 року по 10.01.2022 року та інфляційних втрат за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року береться сума основного боргу (тіло кредиту) 49 997, 00 грн. Крім того, наявна в матеріалах справи довідка-розрахунок заборгованості відповідача (а.с.17) в частині відсотків та комісій, не є належним та допустимим доказом, оскільки не зазначено повного розрахунку такої заборгованості та за який період вона виникла.
За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 32 298, 89 грн. та комісіями 76 158, 52 грн.
Тому розраховуючи 3% річних та інфляційні втрати згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України за вказаний позивачем період (а.с.18), суд бере до розрахунку основну суму боргу 49 997, 00 грн. за вказаною формулою: розмір 3% річних = сума боргу х кількість дні х 3:100:365 або 366, а саме:
-з 03.12.2020 року по 31.12.2020 року (49 997 грн. х 29 (кількість днів) х 3:100:366 = 118, 84 грн.;
-з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року (49 997 грн. х 31 (кількість днів) х 3:100:365 = 127, 39 грн.;
-з 01.02.2021 року по 28.02.2021 року (49 997 грн. х 28 (кількість днів) х 3:100:365 = 115, 66 грн.;
-з 01.03.2021 року по 31.03.2021 року (49 997 грн. х 31 (кількість днів) х 3:100:365 = 127, 39 грн.;
-з 01.04.2021 року по 30.04.2021 року (49 997 грн. х 30 (кількість днів) х 3:100:365 = 123, 28 грн.;
-з 01.05.2021 року по 31.05.2021 року (49 997 грн. х 31 (кількість днів) х 3:100:365 = 127, 39 грн.;
-з 01.06.2021 року по 30.06.2021 року (49 997 грн. х 30 (кількість днів) х 3:100:365 = 123, 28 грн.;
-з 01.07.2021 року по 31.07.2021 року (49 997 грн. х 31 (кількість днів) х 3:100:365 = 127, 39 грн.;
-з 01.08.2021 року по 31.08.2021 року (49 997 грн. х 31 (кількість днів) х 3:100:365 = 127, 39 грн.;
-з 01.09.2021 року по 30.09.2021 року (49 997 грн. х 30 (кількість днів) х 3:100:365 = 123, 28 грн.;
-з 01.10.2021 року по 31.10.2021 року (49 997 грн. х 31 (кількість днів) х 3:100:365 = 127, 39 грн.;
-з 01.11.2021 року по 30.11.2021 року (49 997 грн. х 30 (кількість днів) х 3:100:365 = 123, 28 грн.;
-з 01.12.2021 року по 31.12.2021 року (49 997 грн. х 31 (кількість днів) х 3:100:365 = 127, 39 грн.;
-з 01.01.2022 року по 10.01.2022 року (49 997 грн. х 10 (кількість днів) х 3:100:365 = 41, 09 грн. Усього 1659, 84 грн.
Розрахунок інфляційних втрат згідно ч. 2 ст. 635 ЦК України наступний:
Отже, до сплати підлягають заборгованість за основним боргом в сумі 49 997, 00 грн., 3% річних від простроченої суми 1659, 84 грн. та інфляційні втрати за час прострочення в сумі 5048, 79 грн., а всього 56 705, 63 грн.
Крім того, згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача.
Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 693, 83 грн. Позивні вимоги задоволені частково у розмірі 56 705, 63 грн. Відповідно до частини 1 п. 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент звернення до суду з позовом (23.02.2022 року) становив - 2481, 00 грн. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн..
Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий Діалог», Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору.
18.10.2021 року Адвокатське об`єднання «Правовий Діалог» від ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняло Реєстр боржників №1 за Договором про надання правової допомоги від 28.09.2021 року, що підтверджується копією Акту №1, згідно з яким ОСОБА_1 , як боржник, значиться під №92.
Згідно копії платіжного доручення №9641 від 05.07.2022 року ТОВ «ФК Профіт Капітал» здійснило оплату АО «Правовий діалог» оплату за правову допомогу, згідно договору про надання правової допомоги №28092021 від 28.09.2021 року 886 000, 00 грн. (а.с. 60).
Таким чином, представником позивача було документально підтверджено, що витрати позивача на надання правничої допомоги були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим, а тому дані вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ст. ст. 207, 526, 527, 530, 549, 611,612, 1054 ЦК України, та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 141, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
- заборгованості за основним боргом 49 997, 00 грн.;
- заборгованість за 3% річних від простроченої суми - 1659, 84 грн.;
- заборгованість за інфляційними втратами за час прострочення 5048, 79 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Т. В. Прижигалінська