Справа № 331/1176/20
Провадження № 2/331/50/2023
21 лютого 2023 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Мироненко О.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач в березні 2020 року звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги постачання теплової енергії в гарячій воді в сумі 25 384,21 гривень.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2020 року по справі відкрите провадження.
Ухвалою суду від 05 липня 2021 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2021 року у цій справі скасоване та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
14 вересня 2021 року позивач надав уточнену позовну заяву , в якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги за період з жовтня 2016 року по серпень 2021 року в сумі 35 402,27 гривень.
Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року зупинено провадження по справі до вступу у справі правонаступника померлого відповідача ОСОБА_2 ..
Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року поновлено провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Каценельсон Ольги Валеріївни копію спадкової справи № 10/2022 ( номер у Спадковому реєстрі 69218551) заведену після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 .
В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, з ухваленням по справі повторного заочного рішення відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач"; "індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг".
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами".
Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні);управитель;виконавці комунальних послуг, відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово комунальні послуги».
Як вбачається з матеріалів справи, на відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на підставі якого їм Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1 .
Також, 01 липня 2010 року між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води , згідно умов якого виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах , що передбачені договором ( п.1 Договору).
Відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру встановлено, що приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Каценельсон Ольгою Валеріївною було заведено спадкову справу № 10/2022 ( номер у Спадковому реєстрі 69218551) після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З матеріалів спадкової справи № 10/2022 ( номер у Спадковому реєстрі 69218551) вбачається, що спадщину після смерті відповідача прийняла ОСОБА_1 - донька спадкодавця.
Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).
Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу ОСОБА_1 , факт прийняття нею спадщини після смерті батьока ОСОБА_2 , наявність заборгованості в сумі 35 402,27 гривень, яка відповідачем не спростована .
Щодо наданої ОСОБА_1 заяви про пропуск позивачем строку позовної давності , про застосування якого зазначено у заяві про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.
За ч.ч.1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258 цьогоКодексу,продовжуються на строк дії такого карантину».
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України та діяв на час звернення Концерном «МТМ» до суду з цим позовом.
Отже, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих таперехідних положень Цивільного кодексуУкраїни в межах позовної давності позивач Концерн «МТМ» має право на стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг, обов`язок сплати якої настав з 12 березня 2017 року.
Відповіднодо пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Враховуючи встановлені судом обставини щодо продовження строку на строк дії карантину, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги за період з 01.02.2017 року по 31.08.2021 року в сумі 31 627,45 гривень, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам
Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд
Позовні вимоги КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повний текст судового рішення складений 21 лютого 2023 року.

Суддя: О. Є. Жукова