Справа № 199/1426/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення доказів,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із вищевказаною заявою про забезпечення доказів, в якій просив суд витребувати у Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори відомості та копії документів по спадковій справі №606/2022, заведеної після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме відомості: про спадкоємців померлої, які прийняли спадщину, про видані свідоцтва про право на спадщину після померлої, про перелік та вартість спадкового майна. Заява мотивована тим, що між заявником та ОСОБА_1 за життя останньої було укладено кредитний договір шляхом підпису останньою заяви про приєднання №1471477/010617 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичним осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). 30 червня 2022 року заявник дізнався про смерть ОСОБА_1 , подав до Четвертої ДДНК претензію кредитора, а потім і запит про надання витребуваної інформації задля подальшого визначення коло спадкоємців, які можуть бути відповідачами за позовом АТ «Ощадбанк» про стягнення кредитної заборгованості, однак у наданні такої інформації заявнику було відмовлено. За таких обставин заявник звернувся до суду із даною заявою, яку просить задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання у часники розгляду заяви не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись, в зв`язку із чим суд вважає за можливе у відповідності до ст.118 ч.3 ЦПК України провести судове засідання та здійснити розгляд заяви про забезпечення доказів по суті за відсутності учасників розгляду заяви, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, 20 березня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було підписано заяву про приєднання №1471477/010617 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичним осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Кредитором (банківською установою) за такими заявами виступає АТ «Ощадбанк». Викладене підтверджується копією паспорту та копіями заяв.

20 липня 2022 року АТ «Ощадбанк» складено претензію кредитора до спадкоємців ОСОБА_1 , яку (претензію) направлено до Четвертої ДДНК, яка у відповідь листом від 26 липня 2022 року повідомила заявника про прийняття та реєстрацію його претензії.

17 серпня 2022 року представником АТ «Ощадбанк» направлено адвокатський запит до Четвертої ДДНК з метою отримання інформації про спадкоємців померлої ОСОБА_1 , видані свідоцтва про право на спадщину та перелік спадкового майна. У відповідь на такий запит Четверта ДДНК своїм листом від 01 вересня 2022 року відмовила у наданні запитуваної інформації.

Відповідно до ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Згідно ст.118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини та мотивування заяви про забезпечення доказів в контексті наведених норм цивільного процесуального закону, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або хоча б виникнути суттєві перешкоди для їх отримання і подання в майбутньому. Тобто забезпечення доказів не лише спосіб здобуття доказів, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед спосіб запобігти їх імовірній втраті у майбутньому чи виникненню перешкод для їх подання суду в подальшому. Щодо останнього, то ризик такої втрати, виникнення перешкод для подання повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Аналогічні за змістом правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, від 11 березня 2020 року по справі №9901/608/19, а також у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року по справі №9901/385/19.

Таким чином, спираючись на викладену вище правову позицію, суд доходить висновку, що заява про забезпечення доказів, яка вирішується, не містить посилань, підкріплених доказами, про дійсну наявність ризиків/загрози того, що докази про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто заява АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним ст.116 ЦПК України, з огляду на те, що під час розгляду заяви не встановлено такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати матеріалів спадкової справи або неможливість чи виникнення суттєвих перешкод для подання таких витребуваних матеріалів суду в подальшому, зокрема за наслідками заявлення в порядку ст.84 ЦПК України відповідного клопотання про витребування доказів одночасно із поданням позову чи після відкриття провадження у цивільній справі. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.116-118, 256, 258, 260, 261, 353-355, 377 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко