Ухвала

15 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 755/19662/18

провадження № 61-18586св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала касаційну скаргу- ОСОБА_3 ,

представник позивача та особи, яка подала касаційну скаргу - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Головачова Я. В., Соколової В. В.,

Шахової О. В.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована її онука ОСОБА_5 та її правнук

ОСОБА_6 .

Починаючи з літа 2015 року по 01 вересня 2018 року в указаній квартирі разом з нею також проживали ОСОБА_5 та її син ОСОБА_6 . При цьому за житлово-комунальні послуги в повному обсязі сплачувала вона, а ОСОБА_7 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , не надає компенсації за житлово-комунальні послуги, якими користувалася його дитина. За період з 20 грудня 2015 року по 01 вересня 2018 року

ОСОБА_1 сплатила за надані житлово-комунальні послуги

48 105,03 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 повинен нести витрати за комунальні послуги, спожиті його дитиною, ОСОБА_1 просила суд стягнути з нього 1/6 частину їх вартості у розмірі 8 017,50 грн, а також судові витрати.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року у складі судді Таран Н. Г. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 сплачуючи комунальні послуги за неповнолітнього ОСОБА_6 , 2011 року народження, могла повідомити відповідача, як законного представника дитини, про свої дії, оскільки при розгляді справи не встановлено постійної чи триваючої відсутності неповнолітнього ОСОБА_6 , 2011 року народження за місцем його реєстрації та не надано достовірних відомостей про розмір споживання комунальних послуг саме неповнолітнім ОСОБА_6 , тому суд дійшов висновку, що позивач не має право на відшкодування зроблених нею витрат відповідачем ОСОБА_2 , а дії позивача, пов`язані з оплатою нарахованих житлово-комунальних послуг, не були виправдані обставинами, за яких вони були вчинені. Крім того судом враховувалось, що оскільки спір фактично виник між представником позивача та відповідачем, то явка позивача до суду була визнана обов`язковою, на неодноразові виклики суду, позивач, явка якої визнана обов`язковою не з`явилась.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року заяву ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задоволено.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 квітня 2020 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги закрито у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 .

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив, в тому числі, із того, що згідно частини другої статті 1160 ЦК України дії ОСОБА_1 щодо оплати комунальних послуг за неповнолітнього ОСОБА_6 не були виправданими обставинами, за яких вони були вчинені. Проте суд апеляційної інстанції не погодився з таким висновком суду, оскільки положення статті 1160 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла і суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки права та обов`язки, що є предметом судового розгляду у цій справі нерозривно пов`язані з особою позивача і спірні правовідносини не допускають правонаступництва, з огляду на неправильне застосування судом норм матеріального права, наявні правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У грудні 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_3 -

ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду

від 11 листопада 2020 року, у якій заявник, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року представник заявника зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Особа, яка подала касаційну скаргу, вказує на застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі

№ 522/8173/14-ц та від 21 жовтня 2020 року у справі № 357/2624/18.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що закриваючи провадження у справі з тих підстав, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, суд апеляційної інстанції позбавив правонаступника права на звернення до суду з аналогічними вимогами, тобто вирішив права та обов`язки сторони, яка не була залучена до участі у справі. Спірні правовідносини не пов`язані нерозривно з особо померлої, а пов`язані з квартирою померлої, а тому допускають правонаступництво.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги призначено до судового розгляду.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Позиція Верховного Суду

У січні 2021 року від ОСОБА_3 надійшла заява про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження. У разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається. Суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

Заявнику Верховним Судом 29 січня 2021 року та 04 червня 2021 року направлялися листи для підтвердження або спростування відмови від касаційної скарги.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення лист отримано особисто ОСОБА_3 29 червня

2021 року.

Ураховуючи, що ОСОБА_3 подала заяву про відмову від касаційної скарги до закінчення касаційного провадження, не спростувала подання такої заяви, наслідки прийняття судом такої відмови заявнику відомі, про що вона вказала у заяві, та враховуючи, що прийняття відмови від касаційної скарги не порушує права та інтереси інших осіб, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви

ОСОБА_3 про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 398 ЦПК України, у разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення, повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Керуючись статтями 396, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відмову від касаційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_3 від касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року.

Касаційне провадження у справі № 755/19662/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович