У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Крейс О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про відвід судді Назарьової Л. В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Назарьової Л.В., в якій вона зазначила, що суддя Назарьова Л. В. є упередженою при розгляді цивільної справи, так як допускала особисте спілкування з відповідачем у справі та здійснювала тиск на позивача. Суддею також не оголошувались прийняті у справі рішення, а їх копії не вручались позивачу. Зазначені дії, на думку позивача, викликають сумнів щодо неупередженості судді Назарьової Л. В. Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохала постановити ухвалу про відвід судді Назарьової Людмили Володимирівни.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Судом встановлено, що заява про відвід судді вмотивована незгодою відповідача по справі з процесуальними діями судді. Така заява про відвід судді не може бути підставою для відводу судді по даній справі, оскільки не свідчить про упередженість суду при розгляді справи, а фактично є незгодою сторони по справі з процесуальним рішенням судді в іншій справі, яка не може бути підставою для відводу.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Посилання позивача на особисте позапроцесуальне спілкування з відповідачем та тиск судді Назарьової Л. В. на позивача не підтверджені жодними доказами.

Щодо посилання позивача ОСОБА_1 на неоголошення та невручення судом копій прийнятих рішень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Таким чином позивач не обмежена в праві на ознайомлення з матеріалами цивільної справи. Суду також не надано жодних доказів, що підтверджують факт неоголошення та невручення копій прийнятих рішень позивачу.

Враховуючи вище викладене, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд,-

Постановив:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Назарьової Л.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її підписання.

Суддя