Справа № 183/3782/22
№ 2-з/183/11/23

У Х В А Л А
20 лютого 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваним та визнання його договором купівлі-продажу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна, -
ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваним та визнання його договором купівлі-продажу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна.
16 лютого 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею з розгляду заяви, у зв`язку з зайнятістю згідно з табелем судді Майної Г.Є., визначено суддю Парфьонова Д.О.
Заяву отримано головуючим суддею 20 лютого 2023 року після виходу з нарадчої кімнати.
В обґрунтування заяви заявник указує, що предмет спору в справі є визнання договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 удаваним, визнання договору дарування договором купівлі-продажу та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. Зазначає, що є підстави вважати, що спірний будинок без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб у разі невжиття заходів забезпечення позову.
Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Перевіряючи заяву про забезпечення позову, що надійшла до суду вбачається, що заявником не дотримано положень пунктів 4, 5, 6 частини 1 статті 151 ЦПК України.
Так, заявником у заяві не указано: обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову саме у виді арешту майна, яке є предметом спору та передбачає, у тому числі можливість заборони користування із неможливістю застосування інших заходів забезпечення; ціни позову; пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення; назви, даних інших осіб, яким заявник просить заборонити вчиняти дії.
За ч. 10 ст. 154 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
У зв`язку з тим, що заявником не дотримано положень вимог статті 151 ЦПК України, подана заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 154, 260 ЦПК України, суд,-
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 20 лютого 2023 року.

Суддя Д.О. Парфьонов