Номер провадження: 22-ц/813/766/23
Справа № 520/5885/18
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Дришлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

вирішуючи питання щодо зупинення провадження по справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Державної іпотечної установи на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2020 року по справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року Державна іпотечна установа Кабінету Міністрів України звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про стягнення заборгованості.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30 січня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття кредитної лінії №к-2152/л , за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 у кредит грошові кошти в сумі 40 000 дол. США, строком з 30 січня 2007 року по 30 січня 2017 року включно зі сплатою 15 (п`ятнадцять) процентів річних.

21 жовтня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №1 до договору про відкриття кредитної лінії №к-2152/Л від 30 січня 2007 року. Відповідно до зазначених змін сторони домовились змінити процентну ставку по договору на 20% річних.

27 жовтня 2010 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №2 до договору про відкриття кредитної лінії №к-2152/Л від 30 січня 2007 року. Внесеними змінами до договору сторони домовились змінити процентну ставку по договору на 17% процентів річних та кінцевий строк виконання зобов`язань - до 28 січня 2022 року.

22 грудня 2010 року між Банком та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №2 до договору про відкриття кредитної лінії №к-2152/Л від 30 січня 2007 року. Вказаними змінами сторони домовились знизити розмір ануїтетного платежу по договору до 587 доларів США.

Кошти за кредитним договором були надані ОСОБА_2 на підставі заяви на отримання кредиту від 30 січня 2007 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір р.№725 від 31.12.2007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М.. Відповідно до зазначеного іпотечного договору Іпотекодавець передав в заставу Іпотекодержателю нерухоме майно: квартиру під номером «один», що знаходиться в АДРЕСА_1 в будинку під номером «п`ятдесят дев`ять-Б».

28 жовтня 2010 року сторони уклали додаткову угоду до іпотечного договору, якою внесли зміни в п. 2 та виклали його в іншій редакції.

Також для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором між банком та відповідачем:

- ОСОБА_1 укладений договір поруки №87/10 від 27.10.2010;

- ОСОБА_3 укладений договір поруки №88/10 від 27.10.2010.

11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений Договір відступлення права вимоги №17/4-В, згідно якого Банк передав позивачу всі права вимоги за кредитним договором, іпотечним договором, договорами поруки.

В свою чергу, відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість, на підставі чого Державна іпотечна установа звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд задовольнити вимоги в повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи, заборгованість за кредитним договором №к-2152/л від 30 січня 2007 року в сумі 1 107 199,99 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи, судові витрати в розмірі 16 606 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Державна іпотечна установа та ОСОБА_1 звернулись до суду із апеляційними скаргами на вказане рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2020 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2020 року.

Під час перегляду цивільної справи, 18 жовтня 2021 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі, посилаючись на те, що він звернувся до суду із позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Державної іпотечної установи, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та просить суд визнати недійсним Договір відступлення права вимоги №17/4-В, укладений 11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в частині відступлення прав вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №к-2152/л, укладеного 30 січня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 ..

Вважає, що у разі задоволення позову про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги будуть відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором №к-2152/Л від 30 січня 2007 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із пунктом п`ятим частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом шостим частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

В постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №203/6791/15-ц (провадження №61-15639св20) зроблено правові висновки про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

У даній справі предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором №к-2152/Л від 30 січня 2007 року.

Підставою для зупинення провадження у цій справі зазначено факт розгляду судом цивільної справи №497/29306/21 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Державної іпотечної установи, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, шляхом визнання недійсним Договір відступлення права вимоги №17/4-В, укладений 11.02.2015 між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в частині відступлення прав вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №к-2152/л, укладений 30.01.2007 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 ..

Разом із тим, заявником не зазначено обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у вказаній справі виключає можливість на підставі поданих доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтував свої вимоги, а відповідач - апеляційну скаргу.

Також зазначені обставини не є безумовною підставою для зупинення провадження по справі.

Разом з тим, із вбачається, що провадження у справі №497/29306/21 відкрито Київським районним судом м. Одеси 06 жовтня 2021 року. Тобто ОСОБА_2 оспорив правочини після ухвалення місцевим судом оскаржуваного судового рішення про стягнення заборгованості - 23 листопада 2020 року.

Апеляційний суд на стадії апеляційного провадження перевіряє законність та обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

Крім того у разі зупинення провадження у справі суд порушить право позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

За таких обставин підстав для зупинення провадження апеляційним судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251 - 253, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік