Єдиний унікальний номер 142/63/23
Номер провадження 2-о/142/10/23
У Х В А Л А

(про відмову у відкритті провадження)

17 лютого 2023 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, місцезнаходження м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт, що наказом №1 по молокозаводу Піщанського РАПО від 02 січня 1990 року, на роботу на посаду лаборанта хімбіканалізів по II розряду, з місячним випробувальним строком, із 02 січня 1990 року прийнято ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що при прийнятті на роботу на Крижопільський сироробний завод 14 вересня 1982 року заявнику було видано трудову книжку НОМЕР_1 у котрій, на підставі наказу № 124 від 20 вересня 1982 року вчинено запис про прийняття її на роботу на посаду лаборанта Піщанського цеху. Згідно запису в трудовій книжці наказом № 1 від 02 січня 1990 року заявника прийнято на посаду лаборанта хімбіканалізів молокозаводу Піщанського РАПО. По досягненню пенсійного віку вона звернулася до органу пенсійного фонду у Піщанському районі за призначенням пенсії за віком та надала відповідні документи, але при перевірці архівних документів щодо прийняття її на роботу виявилось, що в Книзі наказів директора Піщанського молочного заводу за період із 02 січня 1990 року по 29 грудня 1990 року вчинено запис про те, що наказом №1 від 02 січня 1990 року на посаду лаборанта хімбіканалізів прийнято ОСОБА_1 , тобто допущено помилку в написанні її по батькові. Незважаючи на те, що наведений запис про прийняття на роботу за цим наказом вчинений в трудовій книжці, що належить ОСОБА_1 , орган Пенсійного фонду відмовляється зарахувати до трудового стажу період роботи з 02 січня 1990 року по 03 листопада 1995 року (день звільнення із посади лаборанта), оскільки наказ № 1 від 02 січня 1990 року про прийняття на роботу являється правовстановлюючим документом і в ньому допущено помилку, яка підлягає виправленню. Зазначає, що виправити помилку в наказі № 1 від 02 січня 1990 року не представляється можливим, оскільки молокозавод Піщанського РАПО вже довгі роки, як ліквідовано, записи про наявність такого підприємств або його правонаступника, в ЄДРПОУ відсутні, через що вона змушена звернутися із даною заявою до суду.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

У силу вимог ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 3 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, та доданих до неї документів у цій справі вбачається спір про право, оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику з метою підтвердження трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові у справі №347/576/18 від 10 червня 2020 року надав роз`яснення, що встановлення факту наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993року.

Відповідно до пункту 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Верховний Суд вказав, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу Пенсійного фонду України у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №198/623/18 та від 10 червня 2020 року у справі №347/576/18.

Разом з тим, окрім зазначеного, заявник вказує, що орган Пенсійного фонду відмовляється зарахувати до трудового стажу період роботи з 02 січня 1990 року по 03 листопада 1995 року, однак доказів відмови в зарахування трудового стажу чи звернення до органу Пенсійного фонду матеріали поданої заяви не містять.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 слід відмовити в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і в зв`язку з тим, що в даних правовідносинах існує спір про право.

При цьому, заявник не позбавлений права на звернення до органу Пенсійного фонду України відповідно до положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року або ж оскаржити відмову Пенсійного Фонду України у призначенні пенсії за віком в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження та в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до квитанції до платіжного доручення від 07 лютого 2023 року № 0.0..1, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., але оскільки суддя прийшов до висновку відмовити у відкритті провадження у справі, то з урахуванням вище зазначеного, сплачений заявником судовий збір підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 186, 293, 315 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали разом з доданими до заяви матеріалами надіслати заявнику ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, , повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, який було сплачено на р/р UA0002890, Одержувач ГУК у Він.обл./смт Пiщанка/22030101, банк одержувача Казначейство України (ел.адм. подат.), відповідно до квитанції від 07 лютого 2023 року № 0.0..1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя