Справа № 752/3804/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 лютого 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Гичкою О. Б., повний текст судового рішення складено 07.10.2022,

у с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його утримання, у зв`язку з продовженням навчання.

Позов обґрунтував тим, що на даний час він є повнолітнім і навчається на 2-ому курсі денної форми навчання Навчально-наукового інституту права Київського національного університету імені Тараса Шевченка IV рівня акредитації, термін навчання до 30.06.2024.

Указував, що навчається за державним замовленням і отримує стипендію у розмірі 2 000 грн щомісячно. При цьому він проживає в гуртожику цього університету, де вартість проживання складає 750 грн на місяць, а також він додатково несе витрати і по сплаті за спожиту електроенергію. Відповідно до консультативного висновку лікаря-офтальмолога у нього є вади зі зором, а тому щомісяця йому необхідно купувати собі контактні лінзи для корекції зору.

Стверджував, що стипендії у такому розмірі йому недостньо для проживання і навчання у м. Києві та він через значну навантаженість у навчанні не взмозі влаштуватись на роботу. Його батьки (відповідачі) повністю відмовились від виконання своїх батьківських обов`язків, жодної матеріальної або будь-якої іншої допомоги йому не надають, чим порушують його права та інтереси, оскільки він продовжує навчання й у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків до досягнення ним двадцяти трьох років.

Посилаючись на наведені вище обставини просив суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти на його утримання внаслідок продовження ним навчання у твердій грошовій сумі по 12 405 грн із кожного, починаючи з дня звернення до суду із цим позовом і до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року в задоволенні цього позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду позивач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суд фактичним обставинам справи.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції належним чином не враховано працездатність відповідачів, які свідомо ухиляються від свого обов`язку щодо надання йому матеріальної допомоги на період навчання. Його батько не бажає офіційно працювати та на обліку в центрі зайнятості не перебуває, оскільки займається незаконною діяльністю й отримує великі доходи.

Стверджував, що відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд послався на наявність у відповідача ОСОБА_2 серцево-судинного захворювання, у зв`язку з чим він начебто потребує постійного лікування, однак доказів на підтвердження цієї обставини матеріали справи не містять. Водночас суд не звернув уваги на те, що у нього також є захворювання, зокрема проблеми зі зором.

Зауважував, що проживання неповнолітньої дочки разом із відповідачами, яку вони утримують, не звільняє їх від обов`язку утримувати і його на період продовження ним навчання. Також місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що він навчається на дистанційній формі навчання, а тому має можливість проживати разом із батьками, а не у м. Києві, оскільки у зв`язку з уведенням в Україні воєнного стану Київським національним університетом імені Тараса Шевченка хоч і видано розпорядження від 14 жовтня 2022 року про організацію проведення навчальних занять із використанням інформаційно-комунікаційних технологій, однак таке розпорядження є тимчасовим і не передбачає переведення студентів із денної форми навчання на дистанційну, адже така остання форма навчання взагалі не передбачена статутом цього університету.

Зазначав і те, що на тиждень у нього проходить 13 занять, які в обов`язковому порядку необхідно відвідувати, а також він бере участь у наукових клубах університету, у міжнародних та всеукраїнських науково-практичних конференціях, у роботі студентського самоврядування, а тому не може працевлаштуватися.

Наголошував і на тому, що місцевим судом належним чином не враховано те, що його стипендія не є стабільним доходом, оскільки вона призначається відповідно до рейтингу успішності студентів. При цьому внаслідок воєнного стану і погіршення економічного становища виплата академічних стипендій здійснюється із систематичною затримкою та не в повному обсязі.

З огляду на наведене просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та надано відповідачам строк, із дня вручення копії ухвали, для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не скористалися.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року цю справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, окрім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ця справа відноситься до малозначних справ, зокрема справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому вона розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками позивача ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 14 червня 2017 року (а.с.7).

На час звернення до суду з цим позовом позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття.

Із виданої Навчально-науковомим інститутом права Київського національного університету ім. Тараса Шевченка довідки за № 78/22 від 04.02.2022 видно, що ОСОБА_1 дійсно є студентом 2-ого курсу ОР «Бакалавр» денної форми навчання цього інституту права з 15.09.2020 і закінчує навчання 30.06.2024 (а.с.8).

Відповідно до довідки про доходи для студентів, виданої зазначеним вище університетом від 21.02.2022 за № 6160, ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по січень 2022 року нараховано стипендію у розмірі 18 114,80 грн, у тому числі 514,80 грн індексації, з яких із січня 2021 року по жовтень 2021 року щомісячно по 1 353,30 грн, з листопада по грудень 2021 року - 1 397,50 грн, а з січня 2022 року - 2 000 гривень (а.с. 14).

Згідно з калькуляцією вартості проживання студентів у гуртожитках блочного типу Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, вартість одного ліжко/місця, із врахуванням комунальних послуг та енергоносіїв, за місяць становить 750 гривень (а.с.15).

Позивач ОСОБА_1 станом на 15.02.2022 має заборгованість за спожиту електроенергію у гуртожитку університету в розмірі 123,38 грн, що підтверджується актом про порушення правил внутрішнього розпорядку в гуртожитку № 5 Київського національного університету ім. Т. Шевченка та умов договору на проживання від 15.02.2022 (а.с.9, 10).

Як убачається з консультативного висновку лікаря-офтальмолога ОСОБА_4 , ОСОБА_1 рекомендовано постійну корекцію окулярами в поєднанні з МКЛ (а.с.12, 13).

Довідками КНП «Іршавський центр первинної медичної допомоги» Іршавської міської ради Закарпатської області від 22.09.2022 за №№ 62, 63 підтверджується, що відповідачка ОСОБА_3 працює сестрою медичною загальної практики - сімейної медицини АЗП-СМ с. Імстичово (0,5 посади) КНП «ІЦПМД» з 01.06.2022, та розмір її доходів із березня 2022 року по серпень 2022 року, з урахуванням податків і зборів, загалом становить 43 170,50 гривень (а.с.116, 117).

Згідно з довідкою про склад сім`ї ОСОБА_5 , виданою виконкомом Білківської сільської ради за № 257 від 14.09.2022, то до складу її сім`ї входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.121).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Імстичівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 01.12.2008 (а.с.122).

Довідками Управління соціального захисту населення Хустської районної військової адміністрації Закарпатської області за № 1084/07 та № 1085/07 від 23.09.2022 стверджується, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на обліку як отримувачі державних допомог не перебувають (а.с.120, 129).

Як убачається з відомостей із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 22.09.2022, то за період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2022 року інформація про доходи ОСОБА_2 є відсутня (а.с.130).

Із відповіді Іршавської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості за № 316-10 від 22.09.2022, наданої на запит адвокатки Римик В.М., слідує, що відповідач ОСОБА_2 на обліку в Іршавській районній філії Закарпатського ОЦЗ не перебуває (а.с.131).

Згідно з довідкою з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, то станом на 22.09.2022 відомості про страховий стаж, заробітну плату та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування в Реєстрі застрахованих осіб щодо відповідача ОСОБА_2 є відсутні (а.с.100).

Відповідно до висновку лікаря-кардіолога ОСОБА_8 від 04.05.2022 ОСОБА_2 встановлено діагноз артеріальна гіпертензія ІІ ступеня, ризик ІІ (а.с.101).

Відмовляючи у задоволенні цього позову ОСОБА_1 місцевий суд виходив із того, що позивачем не доведено своїх вимог, у тому числі можливість відповідачів надавати йому матеріальної допомоги.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, оскільки у справах про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальною допомоги, суди повинні встановити можливість батьків надавати таку допомогу, а також ураховувати обставини, наведені, зокрема у статті 182 СК України.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Статтею 199 СК України установлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ч. 1 ст. 201 СК України).

Частиною першою ст. 182 СК України врегульовано, що при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних права; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

При установленні потреби в утриманні повнолітньої дочки чи сина суд повинен ураховувати всі джерела, що утворюють її/його дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, однією із обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню в цій справі, є наявність у відповідачів можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції про те, що в матеріалах цієї справи є відсутні відповідні докази на підтвердження тієї обставини, що відповідачі мають можливість та спроможні надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина-позивача, який продовжує навчання і на даний час навчається дистанційно. До того ж відповідач ОСОБА_2 не працює, хворіє серцево-судинним захворюванням, а відповідачка ОСОБА_3 працює медичною сестрою у КНП «Іршавський центр первинної медичної допомоги» й отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 7 195,08 грн /43 170,50 грн / 6 місяців = 7 195,08) (а.с.117), та у відповідачів на утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Водночас твердження апелянта-позивача ОСОБА_1 про те, що його батько відповідач ОСОБА_2 має значні доходи від «незаконної діяльності» є голослівними, оскільки не підтверджуються жодними наявними у матеріалах справи доказами.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційний суд уважає, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку між собою достатніми доказами свою вимогу, яка поза розумним сумнівом не знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Положеннями ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що оскаржене рішення суду є законним та обґрунтованим і відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді