УХВАЛА

15 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 461/12597/15-ц

провадження № 61-5211св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,

позивач - Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада,

розглянувши заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 04 серпня 2021 року в справі за позовом Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2015 року Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» (далі - ЛМКП «Айсберг») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 24 листопада 2016 року позов ЛМКП «Айсберг» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Айсберг» по 6 307,33 грн з кожного у погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги; вирішено питання розподілу судових витрат; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Справа розглядалася в апеляційному суді неодноразово.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Галицького районного суду міста Львова від 24 листопада 2016 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ЛМКП «Айсберг» задоволено частково: стягнуто з кожного з відповідачів на користь ЛМКП «Айсберг» по 3563 грн заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з липня 2010 року по серпень 2015 року.

Скасовано рішення Галицького районного суду міста Львова від 24 листопада 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, на користь ЛМКП «Айсберг» 406 гривень судового збору. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 406 грн судового збору залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Постанову Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року в частині часткового задоволення позову Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати послуг із утримання будинку та прибудинкової території залишено без змін.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 24 листопада 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 406 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та компенсовано Львівському міському комунальному підприємству по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 812 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Поновлено виконання постанови Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року в частині часткового задоволення позову Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати послуг із утримання будинку та прибудинкової території.

01 серпня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали до Верховного Суду заяву про роз`яснення вказаної постанови Верховного Суду та посилаючись на те, що вона не виконується, просять роз'яснити:

абзац мотивувальної частини, зокрема, «У подальшому рішення суду першої інстанції скасовано постановою апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року та ухвалено нове рішення про відмову в позові. Постанова апеляційного суду від 18 квітня 2018 року в частині відмови в стягненні з відповідачів заборгованості з оплати послуг з холодного водопостачання та водовідведення залишена в силі судом касаційної інстанції»;

«в частині відсутності заборгованості з оплати послуг з холодного водопостачання та водовідведення залишена в силі судом касаційної інстанції».

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2022 року витребувано з Галицького районного суду м. Львова справу № 461/12597/15-ц.

Указана справа надійшла до Верховного Суду 30 січня 2023 року.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (частини перша статті 271 ЦПК України).

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (частини друга статті 271 ЦПК України).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз постанови Верховного Суду від 04 серпня 2021 року свідчить, що вона є зрозумілою та не підлягає примусовому виконанню. Тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 04 серпня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов