Справа №:755/1316/23
Провадження №: 4-с/755/28/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження:Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, суд-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Кок Станіслава Анатолійовича, звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ,щодо не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як боржника у виконавчому провадженні № 54704501; зобов`язати посадових осіб Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,як боржника у виконавчому №54704501.

На обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пономарьовою А.С. від 13.09.2017 року було відкрито виконавче провадження № 54704501 про примусове стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ «Укргазпромбанк» суми заборгованості в розмірі 960 362,10 грн. на підставі виконавчого листа від 10 березня 2015 року № 755/21307/14-ц. Постановою від 10.05.2018 року ВП №54704501 виконавчий лист від 10.03.2015 року у справі № 755/21304/14 було повернуто стягувачу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва віл 07 листопада 2022 року у справі № 755/21307/14 визнано виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/21307/14 від 10 березня 2015 року таким, що не підлягає виконанню. 14.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про неї як боржника у виконавчому провадженні № 54704501 про що винести відповідну постанову, однак відповіді не отримала. Таким чином ОСОБА_1 змушена була звернутися зі скаргою про бездіяльність посадових осіб Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Скаржник в судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду поданої скарги, суд вирішив розглядати скаргу у їх відсутність. Відповідно до ст.450 ЦПК неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання з розгляду даної скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

13.09.2017 року державним виконавцем Пономарьовою А.С. Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №54704501 на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 10.03.2015 року у справі № 755/21307/14.

10.05.2018 року державним виконавцем Пономарьовою А.С. Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесена Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру боржників станом на 31.01.2023 рік ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться боржником.

Відповідно до статті 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та під час здійснення виконавчого провадження має право накласти арешт на майно боржника.

Положеннями пункту 3 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі № 817/928/17, викладеного у постанові від 27 березня 2020 року, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

В силу частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії в повному обсязі, оскільки державний виконавець в супереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» після звернення ОСОБА_1 про виключення її з Єдиного реєстру боржників ніяким чином не відреагував та більше того, після винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не виконано норму ст. 40 Закону України «про виконавче провадження» в частині виключення з Єдиного реєстру боржників.

Керуючись статтями 76, 81, 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії - задовольнити

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), щодо не виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як боржника у виконавчому провадженні №54704504.

Зобов`язати посадових осіб (Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як боржника у виконавчому провадженні № 54704504.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Н.О. Яровенко