КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/137/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 1018/7232/12

15 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Потабенко Л.В., у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник),-

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Ніколаєв С.В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання мотивовано тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 66761258 з примусового виконання виконавчого листа № 1018/7232/12, виданого 25.03.2014 року Апеляційним судом Київської області про наступне: «В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором №77.2/С3-410.07.3 від 12.12.2007 року стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитом - 500 000,00 доларів США, суму заборгованості за процентами - 201 485,58 доларів США, суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 32 935 727,83 грн., суму 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 368 125,52 грн. В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором №77.2/ІЖ-264.07.1 від 19.07.2007 року стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитом 412 906,96 доларів США, суму заборгованості за процентами - 184 955,50 доларів США, суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 620 238,62 грн., суму 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 81 857.56 грн. Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» З 219,00 грн. судового збору». Загальна сума до стягнення: 34 009 168,53 грн. та 1 299 348, 04 доларів США.

15.08.2022 року на підставі Ухвали Обухівського районного суду Київської області у справі № 1018/7232/12 від 21.02.2022 року приватним виконавцем було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено стягувача АТ «Родовід Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс».

В ході примусового виконання рішення суду здійснено перевірку майнового стану боржниці та встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. 19.07.2007 року за № 1243. Вище вказана інформація підтверджена архівною довідкою КП «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 23.11.2021 року.

Однак, в архіві відділу ГУ Держгеокадастру у Київській області відсутній другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 була набута боржницею ОСОБА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_3 та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. 19.07.2007 року за № 1242.

Згідно п. 6.10 - 6.11 договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1242 від 19.07.2007 року посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. житловий будинок, що розташований на земельній ділянці, яка відчужується згідно цього договору, зареєстровано в реєстрі реєстрації нотаріальних дій.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що в розділі «Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно» відомості про власника майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 відсутні.

Вказував, що він направляв запити до органів ДФСУ ПФУ та банківських установ щодо ОСОБА_1 . В наявності у боржниці іншого майна та коштів, на які можна першочергово звернути стягнення немає. В МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Згідно відповіді Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи, відомості стосовно ОСОБА_1 відсутні, пенсію боржниця не отримує.

Посилаючись на вищезазначене, та враховуючи, що ОСОБА_1 жодних дій спрямованих на виконання рішення суду та погашення боргу не вчинено, приватний виконавець просив суд вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржниці ОСОБА_1 право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0.15 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, приватний виконавець звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив, скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким подання задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що приватний виконавець здійснив усі можливі та необхідні заходи для виявлення наявних у боржника коштів та іншого майна, на яке відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в першу чергу звертається стягнення на виконання судового рішення. Боржник не надав будь-яких доказів на підтвердження наявності у нього грошових коштів чи рухомого майна, на які можливо звернути стягнення та достатність такого майна для виконання судового рішення.

Зауважував, що земельна ділянка кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0.15 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці, де іпотекодавцем є ОСОБА_1 .. Земельна ділянка передана в іпотеку разом із будинком, який знаходиться на цій земельній ділянці та належить боржниці.

Вважає, що суд не дослідив докази надані приватним виконавцем, що підтверджують відсутність грошових коштів та рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Посилався на те, що судом не враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі № 947/22930/19, постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року в справі № 462/2138/15-ц.

Наголошував, що у боржниці відсутні будь-які активи, окрім майна, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. Неможливість звернути стягнення на таке майно є причиною, що уповільнює виконання рішення суду та задоволення вимог стягувача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник стягувача ТОВ «ФК «Ю-Бейс» - Круглик В.В. просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів, враховуючи ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала можливим проводити розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника стягувача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд першої інстанції виходив з того, що подання є передчасним, оскільки приватним виконавцем не надано належних та допустимих доказів, що вказана земельна ділянка належить боржнику ОСОБА_1 .

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій реалізації права на доступ до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з частиною четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За змістом статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірку, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалі справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 66761258 з примусового виконання виконавчого листа № 1018/7232/12, виданого 25.03.2014 року Апеляційним судом Київської області про наступне: «В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором №77.2/С3-410.07.3 від 12.12.2007 року стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитом - 500 000,00 доларів США, суму заборгованості за процентами - 201 485,58 доларів США, суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 32 935 727,83 грн., суму 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 368 125,52 грн. В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором №77.2/ІЖ-264.07.1 від 19.07.2007 року стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитом 412 906,96 доларів США, суму заборгованості за процентами - 184 955,50 доларів США, суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 620 238,62 грн., суму 3 % річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 81 857.56 грн. Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» З 219,00 грн. судового збору». Загальна сума до стягнення: 34 009 168,53 грн. та 1 299 348, 04 доларів США.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 19.07.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого продавець зобов`язується передати у власність покупця земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0.15 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п. 6.8. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.07.2007 року, ОСОБА_1 , повідомляє, що земельна ділянка, що є предметом цього договору, буде належати їй на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки на момент її придбання вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , згода якого на укладення договору викладена в заяві, справжність підпису заявника засвідчено 19.07.2007 року Лакустою О.І. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку не зареєстровано.

19.07.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, відповідно до п. 1.1 якого, іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором № 77.2/ІЖ-264.07.1 від 19 липня 2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасно та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором та цим договором, передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка стане власністю іпотекодавця після укладення цього договору, на якій знаходиться будинок, площею 0,1500 га та розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, права на земельну ділянку не зареєстровано.

Враховуючи, що боржник - ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду про стягнення боргу на користь стягувача не виконує, борг не повернула, а також зважаючи на значну суму заборгованості, тривалий (упродовж майже дев`ять років) строк примусового виконання судового рішення, здійснені виконавцем заходи щодо пошуку майна боржника, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача, у ході яких виявлено належність боржнику нерухомого майна - земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця, не врахував, що виконання рішення суду триває вже більше восьми років, боржник не має на рахунках кошти, достатні для погашення суми боргу. При цьому, маючи у наявності нерухоме майно, боржник жодних дій щодо передачі його не реалізацію не вчинив.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення подання.

Керуючись ст..ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєва Сергія Вікторовича про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересована особа: ОСОБА_1 (боржник) задовольнити.

Звернути стягнення на майно боржника - ОСОБА_1 , яке не було зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0, 15 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2023 року.

Головуючий: Судді: