Номер провадження: 22-ц/813/228/23
Справа № 522/8946/16-ц
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Друга Одеська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 з 06.06.2007 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її двоюрідний дядько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина - квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 47,0 кв. м. ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно мешкав у зазначеній квартирі з 1957 року. Заявниця зазначила, що з 06 червня 2007 року по теперішній час вона постійно мешкає та зареєстрована у цій квартирі. З 06 червня 2007 року вони з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. За життя ОСОБА_3 не був складений заповіт. Звернувшись до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину з`ясувала, що для прийняття спадщини їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 протягом не менш як останніх п`яти років до часу відкриття спадщини. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 , за участю зацікавлених осіб - ОСОБА_2 , Другої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сім`єю - задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_1 з 06 червня 2007 року по 08 квітня 2015 року.

Ухвалою цього ж суду від 29 вересня 2016 року заяву представника ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року по цивільній справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю зацікавлених осіб - ОСОБА_2 , Другої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сім`єю, - задоволено.

Виправлено описку в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року по цивільній справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю зацікавлених осіб - ОСОБА_2 , Другої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сім`єю, та замість помилково зазначеного прізвища « ОСОБА_3 » зазначити вірне прізвище « ОСОБА_3 ».

Не погоджуючись із рішенням суду, Одеська міська рада (далі - ОМР) подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просила суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року та постановити ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.01.2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 (в інтересах Одеської міської ради) - задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 (за участю зацікавлених осіб: ОСОБА_2 , другої Одеської державної нотаріальної контори) про встановлення факту проживання однією сім`єю - скасовано.

Заяву ОСОБА_1 (за участю зацікавлених осіб: ОСОБА_2 , другої Одеської державної нотаріальної контори) про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі АДРЕСА_1 з 06 червня 2007 року по 08 квітня 2015 року - залишено без розгляду, роз`яснено заявнику її право подати позов на загальних підставах.

Постановою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 січня 2017 року - скасовано.

Справу № 522/8946/16-ц передано на новий розгляд до апеляційного суду.

Про судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 26.01.2023 року, учасники справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Від ОСОБА_1 на електрону пошту апеляційного суду 01.02.2023 року надійшла заява, у якій ОСОБА_1 просить розглянути справу без її участі, апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що оскаржуване рішення суду не вирішувало питання про будь - які права та інтереси Одеської міської ради, тому вони не мають жодного права оскаржувати рішення Приморського районного суду м.Одеси.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Сторони по справі сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Так, ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд виходив з доведеності факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 з 06 червня 2007 року по 08 квітня 2015 року.

Звертаючись до суду із вказаною апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, Одеська міська рада стверджувала про те, що суд вирішив питання про права та обов`язки територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, а саме встановив факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з метою звернення останньої до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, право на яке відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України зобов`язана була заявити ОМР у разі залучення її до розгляду справи у якості заінтересованої особи.

Проте, скасовуючи рішення апеляційного суду Одеської області від 24.01.2017 року, Верховний суд зазначив, що Одеська міська рада є особою, яка не брала участі у справі. Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, апеляційний суд зробив висновок, що заінтересованою особою у справі є Одеська міська рада. Разом із тим апеляційний суд не звернув уваги, що заінтересованою особою у справі заявлена також неповнолітня дочка заявниці - ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем п?ятої черги після смерті ОСОБА_3 . Таким чином, для перегляду справи в апеляційному порядку, в першу чергу, підлягає встановленню чи порушені оскарженим судовим рішенням права чи інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу. Якщо оскарженим рішенням суду першої інстанції не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі, апеляційне провадження підлягає закриттю. Проте, апеляційний суд не звернув уваги на вказані вимоги процесуального законодавства, розглянувши справу в апеляційному порядку по суті за апеляційною скаргою Одеської міської ради, за відсутності даних про вирішення судом першої інстанції питання про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Так, згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вищевказані норми кореспондуються із ч.1 ст. 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги).

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Тобто особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 15 травня 2020 року у справі № 904/897/19 та від 29 вересня 2021 року у справі № 452/213/19.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що звертаючись до суду із вказаною апеляційною скаргою, Одеська міська рада стверджувала про те, що суд вирішив питання про права та обов`язки територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, а саме встановив факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з метою звернення останньої до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, право на яке відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України зобов`язана була заявити ОМР у разі залучення її до розгляду справи у якості заінтересованої особи.

Разом із тим, апеляційний суд вважає зазначити наступне.

Так, відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Як вбачається з матеріалів справи предметом вимог заяви у даній справі є встановлення факту проживання ОСОБА_1 однієї сім`єю із ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 з 06.06.2007 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявником у даній справі є ОСОБА_1 , а заінтересованими особами: ОСОБА_2 (донька заявниці) та Друга Одеська державна нотаріальна контора.

Одеська міська рада до участі у розгляді даної справи в суді першої інстанції як заінтересована особа залучена не була, оскільки не входила в коло осіб, яку слід залучати до розгляду даної категорії справи враховуючи те, що заінтересованою особою у справі також є неповнолітня дочка заявниці - ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем п?ятої черги після смерті ОСОБА_3 .

Колегія суддів апеляційного суду ставиться критично до доводів скаржника в апеляційній скарзі стосовно того, що рішенням суду першої інстанції порушені права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника, оскільки дані доводи не відповідають обставинам справи, нормам права, та спростовуються матеріалами справи, так як твердження скаржника про порушення права є такими, що не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи і наявними доказами, не ґрунтується на нормах закону, а тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Крім того, посилання Одеської міської ради в апеляційній скарзі на те, що суд не залучив її до участі у справі, не надав можливості здійснити свій захист, апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки скаржник не зазначає фактичного порушення прав оскаржуваним судовим рішенням.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми права, приведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції у судовому рішенні в даному випадку не вирішував питання про права та обов`язки Одеської міської ради, тому у неї відсутнє право на оскарження вказаного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Колегія суддів апеляційного суду враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного Цивільного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 2-681/2007, від 27 лютого 2019 року у справі № 360/1938/16, від 01 листопада 2018 року у справі № 2-о-14/11.

Оскільки, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Одеської міської ради не вирішувалось, то апеляційний суд закриває апеляційне провадження.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, у відповідності до якої, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

У справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно ч. 2ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст.352, 362, 367, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Друга Одеська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.02.2023 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

О.С. Комлева