Справа № 132/1/23
Ухвала

Іменем України

09 січня 2023 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді СЄЛІНА Є.В. при секретарі ГОРДІЄНКО А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області заяву керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області про забезпечення позову, подану в рамках цивільної справи за позовом керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Калинівської міської ради Вінницької області, до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК Вінницька промислова група», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області із вказаним позовом звернувся керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, в якому просить витребувати у ОСОБА_1 та ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» на користь Калинівської міської територіальної громади в особі Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області, земельну ділянку площею 2,0000га., з кадастровим номером :03:002:0345, розташованої на території Калинівської міської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області (колишньої Чернятинської сільської ради Калинівського району Вінницької області), а також стягнути понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви. В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що ОСОБА_2 шляхом надання недостовірної інформації при зверненні до Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області із заявою про затвердження проекту землеустрою, безпідставно, на підставі рішення 14-ої сесії 8-го скликання № 2848 від 03.11.2021 року, безоплатно отримала у власність вищезазначену спірну земельну ділянку, яку згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 29.11.2021 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Жуковською І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2372, передала у власність ОСОБА_1 , який відповідно до договору оренди землі б/н від 07.12.2021 року, передав її у тимчасове користування ТОВ «СХК «Вінницька промислова група». Оскільки земельна ділянка вибула з комунальної власності без достатньої правової підстави, поза волею її власника, прокурор в інтересах держави вимушений звернутися до суду із вказаним позовом, який просить задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 02.01.2023 року, вказаний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В.

Одночасно із поданням позову, до його матеріалів додано письмову заяву про забезпечення позову, в якому керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту на земельну ділянку площею 2,0000га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0345, що розташована на території Калинівської міської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області (колишньої Чернятинської сільської ради Калинівського району Вінницької області); 2) заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 2,0000га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0345, що розташована на території Калинівської міської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області (колишньої Чернятинської сільської ради Калинівського району Вінницької області); 3) заборони відповідачу ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки площею 2,0000га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0345, що розташована на території Калинівської міської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області (колишньої Чернятинської сільської ради Калинівського району Вінницької області); 4) заборони відповідачу ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» вчиняти дії, спрямовані на передачу земельної ділянки площею 2,0000га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0345, що розташована на території Калинівської міської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області (колишньої Чернятинської сільської ради Калинівського району Вінницької області), в суборенду; 5) заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки площею 2,0000га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0345, що розташована на території Калинівської міської територіальної громади Хмільницького району Вінницької області (колишньої Чернятинської сільської ради Калинівського району Вінницької області). Дана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 як власник спірної земельної ділянки може розпоряджатися нею на власний розсуд, а саме відчужувати, об`єднувати, здійснювати поділ, змінювати цільове призначення тощо. Отже, існує очевидна небезпека відчуження земельної ділянки або її подальшої забудови чи зміни природних властивостей, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів територіальної громади або ускладнить цей процес, а також унеможливіть або ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається, окрім іншого, одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Подана заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим статтею 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За частиною другою статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з частинами першою, другою статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до кожного конкретного випадку. При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи те, що предметом позову є вимога про витребування нерухомого майна, а саме земельної ділянки, загальною площею 2,0000га., за видом використання для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0345, місцем розташування якої є: Вінницька область, Хмільницький район, Калинівська міська рада (Чернятинський старостинський округ), право приватної власності на яку згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 316810809 від 05.12.2022 року, зареєстровано за ОСОБА_1 , яка може бути відчужена останнім до вирішення справи по суті, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та/або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на це нерухоме майно.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

За вищевказаних обставин, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, обраний судом вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно (земельну ділянку) є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність обґрунтованих підстав вважати, що незастосування цього заходу унеможливить ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що в силу положень статей 149-153 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно є адекватним позовним вимогам, на забезпечення яких він вживається, та спрямований на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача і забезпечення виконання рішення суду.

Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки це не позбавить його можливості володіти спірним нерухомим майном, а лише тимчасово обмежить його можливість розпоряджатися ним.

Не обмежується і право ТОВ «СХК «Вінницька промислова група» у праві користування спірною земельною ділянкою.

В частині інших видів забезпечення позову, заявнику необхідно відмовити, оскільки останнім не надано будь-яких доказів на підтвердження намірів чи спроб відповідачів чи третіх осіб вчинити відповідні дії.

Окрім цього, застосування судом такого виду забезпечення позову як накладення арешту на спірну земельну ділянку, унеможливлює вчинення з нею будь-яких дій, як зі сторони відповідачів, так і зі сторони третіх осіб (реєстраторів).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154, 157, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області про забезпечення позову, подану в рамках цивільної справи за позовом керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Калинівської міської ради Вінницької області, до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК Вінницька промислова група», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, загальною площею 2,0000га., за видом використання для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0345, місцем розташування якої є: Вінницька область, Хмільницький район, Калинівська міська рада (Чернятинський старостинський округ), право приватної власності на яку згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 316810809 від 05.12.2022 року, зареєстровано за ОСОБА_1 , та яка на підставі договору оренди землі б/н від 07.12.2021 року перебуває у строковому платному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група», шляхом заборони на її відчуження.

В задоволенні іншої частини заяви заявнику відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя