справа № 462/871/23
УХВАЛА

14 лютого 2023 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за спожитий природний газ,

встановив:

ТОВ «Львівгаз збут» 09.02.2023 року звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 2976,30 грн., з яких 2235,24 грн. основного боргу, 528,64 грн. інфляційних втрат, 212,42 грн. 3% річних.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 5 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити якщо із поданих документів вбачається пропуск позовної давності, оскільки така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Із матеріалів заяви вбачається, що ТОВ «Львівгаз збут» просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 2976,30 грн.

Разом з тим, із долученого ТОВ «Львівгаз збут» до заяви розрахунку інфляційних втрат та 3% річних вбачається, що було здійснено нарахування за період з серпня 2019 року по лютий 2022 року.

При цьому, заяву про видачу судового наказу подано наручно до Залізничного районного суду м.Львова, як видно із штампу вхідної кореспонденції, 09.02.2023 року.

Вказане свідчить, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п. 5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Враховуючи те, що заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення з боржника заборгованості за період більший ніж встановлено ст. 257 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність спору про право, а тому вимога в цій частині не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Беручи до уваги те, що частина заявлених вимог у заяві про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд вважає, що у прийнятті заяви ТОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 слід відмовити.

При цьому, суд роз?яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу ТОВ «Львівгаз збут»не повертається.

Керуючись ст.163- 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за спожитий природний газ.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний