Справа № 317/1536/21
Провадження № 2/317/20/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Захаренко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката Куцигіна І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 03.09.2020 у справі №317/31/18 закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину на підставі ст. 49 КК України. Цією ж ухвалою цивільний позов позивача про відшкодування майнової та моральної шкоди було залишено без розгляду. За результатами апеляційного перегляду ухвалу суду першої інстанції було залишено без змін та роз`яснено право звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Так, внаслідок події, що сталася 25.02.2017 приблизно о 12 год 50 хв, відповідач маючи умисел, направлений на порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, нехтуючи безпекою здоров`я та життя громадян, не турбуючись за безпеку майна громадян, у порушення вимог «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на землях Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, що на той час опалювався саморобним опалювальним приладом «Буржуйка» за допомогою твердого палива, за усною домовленістю із позивачем, виконуючи роботи з налагоджування газобалонного обладнання після встановлення ним же цього обладнання на автомобіль ЗАЗ DEAWOO ЛАНОС Т, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , батько позивача, почав спускати газ пропан з балону вказаного газобалонного обладнання, внаслідок чого виникла пожежа, в результаті якої повністю було знищено автомобіль та все що в ньому знаходилося.

Відповідно до висновку експерта №35/10.8/608 від 27.12.2017, за результатами проведення судової пожежо-технічної експертизи, технічна причина пожежі у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходилась у безпосередньому зв`язку з порушенням вимог пожежної безпеки.

Крім цього, внаслідок недбалих дій відповідача було спричинено шкоду здоров`ю позивача, тому що саме в цей час (момент виникнення пожежі) ОСОБА_2 перебував у приміщенні гаражу. У результаті пожежі позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді опіків лобової ділянки праворуч І ступеню 2%, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Позивач зазначає, що внаслідок отриманих ним ушкоджень зазнав не тільки фізичного болю, а й моральних страждань. Через спотворення обличчя він не мав можливості вільно пересуватися вулицею, бо переживав за свій зовнішній вигляд, малолітні діти позивача почали його лякатися та сторонитися, внаслідок чого позивач став дуже знервованим та перебував у стані постійного стресу, що також позначилося на його стосунках із дружиною.

Крім того, через те, що внаслідок злочинної недбалості відповідача було знищено автомобіль батька позивача ОСОБА_1 , позивач переживав додаткове нервове напруження та стрес через погіршення стану його здоров`я, за який переживає і на даний момент, адже жодної грошової компенсації за знищене майно (автомобіль та особисті речі) та навіть вибачень від відповідача ані позивач, ані його батько не отримали.

Посилаючись на вказані обставини просить суд стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду, внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, у розмірі 500 000 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021 справа надійшла у провадження судді Ткаченко М.О..

Ухвалою суду від 18.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Крім того, у травні 2021 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником автомобіля ЗАЗ ДЄУ, модель ЛАНОС Т, державний номер НОМЕР_2 , право управління яким має його син - ОСОБА_2 .. З відома та дозволу позивача його син вирішив встановити на вказаному автомобілі газобалонне обладнання, для чого він звернувся до відповідача, який завірив, що давно та систематично займається такою діяльністю у орендованому приміщенні гаража № НОМЕР_1 , що розташований у гаражному кооперативі за адресою: АДРЕСА_1 , який територіально знаходиться на землях, що відносяться до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. За раніше досягнутою домовленістю син позивача сплатив відповідачу вартість обладнання та роботи, яку повинен був виконати відповідач, і 24.02.2017 передав автомобіль відповідачеві для виконання вищевказаних робіт по встановленню обладнання.

25.02.2017, приблизно о 12 год 50 хв, після того як автомобіль був заправлений газом і був виявлений брак, допущений відповідачем при монтажі обладнання, ОСОБА_3 поставив його в гараж за вищевказаною адресою для усунення недоліків.

Після цього, ОСОБА_3 самостійно відкрутив мультиклапан для стравлювання газу з балону і газ пропан став виходити прямо в приміщенні гаража, яке опалювалося саморобним опалювальним приладом «Буржуйка» за допомогою твердого палива із відкритим вогнем.

Внаслідок порушення відповідачем встановлених законодавством вимог пожежної безпеки та правил безпеки під час виконання робіт із підвищеною небезпекою сталася пожежа та належний позивачеві автомобіль був знищений вогнем.

Розмір спричиненої винними діями відповідача матеріальної шкоди позивач оцінив на підставі довідки суб`єкта підприємницької діяльності та висновком товарознавчої експертизи у сумі 120000 грн.

Також до суми матеріальної шкоди включив витрати з надання йому правової допомоги під час підготовки позову, послуг з оцінки вартості автомобіля і консультацій правового характеру, які оцінив у 3000 грн.

Крім того, зазначив, що на час пожежі в автомобілі знаходились наступні матеріальні цінності: антирадар - 600 грн, автодинаміки - 2000 грн, авточехли - 1500 грн, автомагнітола - 1200 грн.

Зазначає, що недбалими діями ОСОБА_3 йому заподіяна і моральна шкода. Зокрема, знищений автомобіль і відмова відповідача добровільно відшкодувати його вартість призвели до погіршення стану його здоров`я та тривалої депресії позивача. Знищений автомобіль потрібен був позивачу для систематичного транспортування до медичних закладів. Черговий нервовий зрив привів до виникнення у позивача злоякісного новоутворення спинного мозку - онкозахворювання з прогресуючими метастазами, що спровокувало у позивача мієлопатію та нижній парапарез. На теперішній час, з урахуванням повного небажання відповідача компенсувати завдану шкоду, стан здоров`я позивача постійно погіршується, що призводить до систематичного стаціонарного лікування і грошових затрат, які збільшуються щодня. Заподіяну йому моральну шкоду оцінює у 1 000 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини просить суд стягнути з відповідача на його користь завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 1 129 000 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2021 справа надійшла у провадження судді Мінгазова Р.В..

Ухвалою суду від 20.05.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 16.06.2021 за клопотанням позивача ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження цивільну справу №317/1545/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з цивільною справою №317/1536/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. 188 ч. 8 ЦПК України цивільну справу №317/1536/21 (номер провадження 2/317/759/2021) передано на розгляд судді Запорізького районного суду Запорізької області Ткаченко М.О..

Згідно із протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 20.07.2021 справу передано судді Ткаченко М.О. на підставі об`єднання в одне провадження.

У липні 2021 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що закриття кримінального провадження за ст. 49 КК України не є підтвердженням встановлення судом чи визнання самим обвинуваченим вини в інкримінованому злочині. Отже, сам факт винесення ухвали про закриття кримінального провадження за ст. 49 КК України, не є доказом вчинення ним будь-яких протиправних дій. Доказів вини відповідача у знищенні транспортного засобу суду не надано. Довідка позивача про ринкову вартість автомобіля не є належним доказом, оскільки не є висновком експерта та у ній зазначена мета оцінки - визначення вартості для продажу, а не для визначення розміру збитків, що не відповідає меті використання довідки. Доказів понесення витрат на правову допомогу, перебування у салоні знищеного автомобілю іншого майна позивача та вартість такого майна матеріали позовної заяви не містять. Тяжкі захворювання позивача не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із пожежею 2017 року та мали місце ще до знищення автомобіля. З огляду на вказане просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 21.09.2021 закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свої позовні вимоги із підстав зазначених у позові, позов просив задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Куцигін І.В. заперечував проти задоволення позовних вимог із підстав, зазначених у відзиві на позов, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 25.02.2017 приблизно о 12 год 50 хв, маючи умисел направлений на порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, нехтуючи безпекою здоров`я та життя громадян, не турбуючись за безпеку майна громадян, в порушення вимог «Правил пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту Україні», затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 21.01.2015 року №11, перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на землях Долинської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, що на той час опалювався саморобним опалювальним приладом «Буржуйка» за допомогою твердого палива, за усною домовленістю із ОСОБА_2 , виконуючи роботи з налагоджування газобалонного обладнання після встановлення ним же цього обладнання на автомобіль «ЗАЗ-DEAWOO ЛАНОС Т» реєстраційний номер - НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , почав спускати газ пропан з балону вказаного газобалонного обладнання, в ході чого порушив встановлені вимоги «Правил пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту Україні», а саме:

- забороняється залишати газобалонні колісні транспортні засоби (КТЗ) поблизу з місцем з відкритим вогнем, або застосовувати відкритий вогонь у технологічних процесах утримання та освітлення газобалонних КТЗ;

- забороняється ставити газобалонні КТЗ у газовій апаратурі яких є витікання газу у приміщеннях поруч з іншими КТЗ на відкритій стоянці, а також поблизу джерел вогню і місць перебування людей;

- забороняється проводити будь-який ремонт заміну апаратури або агрегатів газобалонних КТЗ у разі наявності газу в системі живлення.

В результаті недбалих дій ОСОБА_3 , виникла пожежа зазначеного автомобіля, який від дії високої температури був знищений вогнем, а потерпілий ОСОБА_2 , який в час виникнення пожежі перебував в приміщенні гаражу отримав тілесні ушкодження у вигляді опіків лобової ділянки праворуч I ступеню 2%, які згідно висновку експерта №549 від 04.03.2017, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно із висновком експерта №35/10.8/270 від 04.07.2017, на місці пожежі, яка виникла 25.02.2017, був один осередок виникнення пожежі, який знаходився у приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , в якому перебував автомобіль «ЗАЗ-DEAWOO ЛАНОС Т» реєстраційний номер - НОМЕР_2 . Найбільш вірогідним джерелом запалювання послугувало відкрите полум`я опалювального приладу. Причиною виникнення пожежі є займання газоповітряної суміші. Найбільш вірогідним механізмом виникнення пожежі є займання газоповітряної суміші внаслідок дії відкритого полум`я опалювального приладу.

Відповідно до висновку експерта №35/10.8/608 від 27.12.2017, за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи, технічна причина пожежі у приміщенні гаражу: АДРЕСА_2 , знаходилась в безпосередньому зв`язку з порушення вимог пожежної безпеки.

В результаті недбалих дій ОСОБА_3 , що призвели до порушення встановлених законодавством вимог правил пожежної безпеки, потерпілому ОСОБА_1 згідно із висновком експерта №11-96 від 26.05.2017 також завдано матеріальну шкоду на суму 68729,45 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.270 КК України, як порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей.

Вказані обставини встановлені ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 03.09.2020 у справі №317/31/18, 1-кп/317/25/2020 та не підлягають доказуванню згідно із вимогами ч.6 ст.82 ЦПК України.

Вказаною ухвалою суду від 03.09.2020 клопотання захисника обвинуваченого - задоволено. Закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ст.270 ч.1 КК України, звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину, на підставі ст.49 КК України. Цивільні позови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишені без розгляду.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.49 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності згідно зі статтею 49 КК України не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими (Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року №398/571/15-ц).

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, встановлені ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 03.09.2020, яка набрала законної сили 18.03.2021, та не підлягають доказуванню згідно із вимогами ч.6 ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом установлено, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 було знищено автомобіль «ЗАЗ-DEAWOO ЛАНОС Т», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , а отже вартість вказаного автомобіля підлягає стягненню зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ..

Визначаючи вартість вказаного автомобіля, яка підлягає відшкодуванню суд виходить із висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №11-96 від 26.05.2017, згідно із яким середня ринкова (довідникова) вартість транспортного засобу ЗАЗ Daewoo, модель «Ланос Т», рік випуску 2003, станом на 25.02.2017 може складати 68 729,45 грн (а.с.9-13).

Щодо суми матеріальної шкоди, до якої позивачем ОСОБА_1 включено витрати з надання йому правової допомоги під час підготовки позову, послуг з оцінки вартості автомобіля і консультацій правового характеру, на загальну суму 3000 грн, а також: антирадар - 600 грн, автодинаміки - 2000 грн, авточехли - 1500 грн, автомагнітола - 1200 грн, суд зазначає, що вказані витрати не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачено обставини, які враховуються при визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди.

Так, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З наданих ОСОБА_1 медичних документів вбачається, що останній страждає на цілий ряд хронічних захворювань, перебіг яких після події, внаслідок якої з вини ОСОБА_3 був знищений автомобіль, погіршилися (а.с.21-28). Крім того, 13.04.2021 ОСОБА_1 було встановлено діагноз: злоякісне новоутворення спинного мозку. Нижній парапарез (а.с.30-33, 68-77).

Так судом приймається до уваги, що сам факт знищення належного позивачу автомобіля, тривале кримінальне провадження та розгляд справи про відшкодування шкоди у цивільному судочинстві, спричинив ОСОБА_1 душевні страждання, погіршення стану його здоров`я та позбавив його можливості пересуватися до медичних закладів власним автотранспортом. Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додатковтх зусилль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу душевних страждань та порушення спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам.

Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 75 000 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, судом взято до уваги, що внаслідок події пожежі ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження (а.с.16-17), проте місцем розташування вказаних ушкоджень є обличчя позивача, яке на деякий час зазнало змін внаслідок опіків, що безумовно наклало свій відбиток на соціальне життя позивача та стосунки в його сім`ї.

Також судом приймається до уваги, що внаслідок знищення автомобілю, який належав батьку позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазнав душевних страждань, та був вимушений змінити свій звичайний спосіб життя та прикладати додаткових зусиль для його відновлення.

Виходячи із вказаних обставин, вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позовів до суду, з відповідача підлягає стягненню витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2345,22 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 68729 грн 45 коп (шістдесят вісім тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 45 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 75 000 грн (сімдесят п`ять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 50 000 грн (п`ятдесят тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 2345 грн 22 коп (дві тисячі триста сорок п`ять гривень 22 копійки).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено 20.02.2023.

Повне ім`я (найменування) учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Позивач 2: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя М.О. Ткаченко