Справа № 211/1266/22
Провадження № 2/211/438/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитом спадкодавця, -

встановив:

до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитом спадкодавця.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до кредитного договору б/н від 11.08.2005 ОСОБА_3 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 8568,19 грн., яка складається з 8568,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту. 20.07.2021 позивач направив претензію кредитора до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори. Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входить кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки на час відкриття спадщини відповідачі постійно проживали з спадкодавцем - позичальником і протягом шести місячного строку від дня відкриття спадщини не відмовилася від її прийняття, посилаючись на положення частини третьої статті 1268 ЦК України. Просити стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 8568,19 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 29 березня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник позивача до суду не з`явився, в своєму клопотання при подачі позову просить розглянути справу без виклику сторін.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.08.2005 ОСОБА_3 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої виявила бажання отримати кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна» (а.с. 38).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13.06.2020 Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 622 (а.с. 54).

На підтвердження своїх вимог до матеріалів справи позивач надав виписку з особового рахунку та розрахунок, згідно з яким вбачається, що у позичальника перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 8568,19 грн. (а.с. 6-36).

08.07.2021 АТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачам, як спадкоємцям позичальника ОСОБА_3 , листи-претензії з вимогами сплатити заборгованість (а.с. 58,59).

Відповідно до частини третьої статті 1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно зі статтею 1282ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Судом встановлено, що Банк 18.02.2021 звернувся до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з претензією кредитора (а.с. 57).

11.03.2021, вих.. № 408/02-14, позивач отримав відповідь від Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, щодо неможливості надати інформацію щодо кола спадкоємців ( а.с. 57).

Також судом за клопотанням позивача ухвалою суду від 09.01.2023 було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Згідно відповіді завідувача Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 12.01.2023, вих.. № 46/02-14, повідомила, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа № 108/2021 за претензією АК КБ «Приватбанк». Спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадкових прав не зверталися.

Позивач не обґрунтував доводи заявленого позову, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 5 ст.81ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

При цьому, за вимогами ч. 6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємців обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості.

Також позивачем не доведено, що саме відповідачі по справі отримали спадщину після смерті ОСОБА_3 та що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями будь-якої черги за законом чи спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця. А лише наявність станом на день смерті, реєстрації за однією адресою не включає їх у коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене вище, у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 247, 263-265,354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволені позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат