Справа № 372/499/22
ухвала

Іменем України

16 лютого 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик А.В.,

участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

27 квітня 2022 року Обухівським районним судом Київської області в справі № 372/499/22 за заявою ОСОБА_4 видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.01.2022 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

26 серпня 2022 року на підставі даного судового наказу за заявою ОСОБА_4 Обухівським відділом Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 69730499.

26 січня 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надійшла заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що син заявника ОСОБА_6 , постійно проживав та продовжує проживати з батьком, знаходиться на його повному утриманні, в тому числі на момент подання ОСОБА_4 заяви про видачу судовою наказу про стягнення аліментів. Крім того, ОСОБА_5 проживає як з батьком, так і з матір`ю протягом однакових проміжків часу по 15 календарних днів, та знаходиться на утриманні батька та матері.

На підтвердження наведених обставин заявником вказано, що в провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала справа № 372/1138/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей.

У межах розгляду справи № 372/1138/22 допитані у судовому засіданні діти вказали, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає 15 днів у матері та 15 днів у батька.

Крім того, 24 жовтня 2022 року між Приватним акціонерним товариством "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна академія управління персоналом" та ОСОБА_5 укладено Контракт на навчання; строк навчання - 4 роки, вартість навчання за рік становить 27 000 грн., платником за контрактом є ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою від 26 грудня 2022 року № 3461 ОСОБА_1 сплачено 12 вересня 2022 року за навчання ОСОБА_6 21 600,00 грн.

За наведених обставин, заявник просив визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ у справі № 372/499/22, оскільки фактично сплачує на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей, які на забезпечення потреб дітей не спрямовані, приймаючи до уваги, що заявник утримує дітей самостійно та оплачує їх навчання.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник стягувача ОСОБА_4 ОСОБА_3 щодо задоволення заяви заперечив, просив суд відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після його видачі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на таке пред`явлення.

Як слідує зі змісту пред`явленої заяви, підставами для визнання судового наказу у справі № 372/499/22 таким, що не підлягає виконанню, заявником визначено те, що він утримує дітей самостійно, оплачує їх навчання, та діти проживають рівні проміжки часу як з ним, так і з матір`ю.

Проте, наведені заявником обставини не свідчать про припинення визначеного судовим наказом зобов`язання заявника (боржника) зі сплати аліментів на утримання дітей до досягнення старшою дитиною повноліття.

Суд зауважує, що процесуальна можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, пов`язана безпосередньо із припиненням матеріально-правових підстав, з яких виникло відповідне зобов`язання боржника.

Утім, заявником у даному випадку не доведено фактичне припинення його обов`язку зі сплати аліментів на утримання дітей у повному обсязі чи в певній визначеній частині (установлення іншого розміру аліментів, що підлягає сплаті боржником).

Також судом ураховано, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року у справі № 372/1138/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей відмовлено.

Дане рішення суду мотивоване тим, що з огляду на обставини постійного проживання з батьком однієї дитини ОСОБА_6 , а другої дитини ОСОБА_5 , проживання з матір`ю та періодично з батьком, суд дійшов висновку, що звільнення від сплати аліментів призведе до порушення якнайкращих інтересів дітей, зокрема, дитини, яка проживає разом з матір`ю, оскільки в силу ст. 180 СК України батько зобов`язаний утримувати дітей, зокрема й дитину, яка проживає разом з матір`ю, до досягнення нею повноліття.

При цьому, інших підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме процесуально-правових підстав, заявником не наведено.

Отже, приймаючи до уваги недоведеність припинення визначеного судовим наказом зобов`язання заявника (боржника) зі сплати аліментів на утримання дітей, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження та якнайкращих інтересів дітей, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні відповідної заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу в справі № 372/499/22 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 259, 160, 173, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 21.02.2023 року.

Суддя Т.Г. Сташків