КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року

м. Київ

справа №754/1884/22

провадження №22-ц/824/3221/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року у складі судді Зотько Т.А.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 09 грудня 2022 року позивач звернулася до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для подальшого розгляду до Деснянського районного суду м. Києва.

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена без дослідження обставин і матеріалів справи та такою, що перешкоджає винесенню рішення у справі, позбавляє можливості захисту прав та законних інтересів позивача.

Наголошує на тому, що апелянт не була повідомлена та не могла знати про проведення судових засідань, призначених на 03 серпня 2022 року та на 29 вересня 2022 року, оскільки такі повідомлення були надіслані судом на поштову адресу, до якої остання не має доступу.

Вказує, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 в неї помер єдиний син, що завдало їй сильних моральних та фізичних страждань.

Зазначає, що неодноразово у поданих заявах по суті справи та клопотаннях просила направляти повідомлення про час, дату та місце судового засідання за поштовою адресою.

Зауважує, що офіційної електронної адреси, у відповідності до постанови Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року в справі №279/5407/20, не має, із заявою про отримання процесуальних документів в електронному вигляді до суду не зверталась та в силу похилого віку (72 роки) і стану здоров`я не володіє практичними навичками користування електронними засобами повідомлень та зв`язку.

Вказує на те, що апелянт добросовісно користується своїми процесуальними правами та не зловживає ними, зазначаючи що об'єктивно не мала можливості з'явитись у судове засідання через обставини, які не залежали від її волі.

Також посилається на те, що судом не було розглянуто її клопотання про об'єднання справ Деснянського районного суду м. Києва №754/14237/2018 та №754/1884/22 в одне провадження, а в оскаржуваній ухвалі не вказано підстави залишення вказаного клопотання без розгляду.

Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного розгляду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності всіх учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції керувався положеннями частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та виходив того, що у порушення вимог чинного законодавства сторона позивача неналежним чином користується наданими процесуальними правами, при цьому у зв`язку з неявкою сторони позивача суд позбавлений можливості вирішити справу по суті, що призводить до тривалого перебування справи у провадженні Деснянського районного суду м. Києва без можливості вирішення її по суті.

Зазначив, щов матеріалах справи недостатньо даних про права та взаємовідносини сторін та уважав неможливим розгляд справи за відсутності сторони позивача, а також відсутності повідомлення причин неявки в судове засідання позивача та неповідомлення про можливість розгляду справи у її відсутність.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає вказаним нормам, що відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення позовної заяви без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, яка у такому разі визначається як друга поспіль неявка, при ненадходженні від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.

Оскаржуваною ухвалою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 з підстав її повторної неявки в судове засідання, відсутності клопотання про відкладення судового засідання і ненадходження заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06 травня 2022 року судом першої інстанції отримано від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відзив на позовну заяву, заяву про письмове опитування учасника справи та заяву про виклик свідків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 травня 2022 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, яке призначено на 03 серпня 2022 року на 12 годину 00 хвилин.

Згідно довідок від 25 травня 2022 року та 03 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судових засідань, призначених на 03 серпня 2022 року та 28 вересня 2022 року була повідомлена на електронну адресу, зазначену у позовній заяві.

Проте, у судові засідання ані 03 серпня 2022 року, ані 28 вересня 2022 року не з`явилася.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

За вимогами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, а судові повідомлення - судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Результат аналізу частини шостої статті 128, частини першої статті 130 ЦПК України дає підстави для висновку, що судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи лише у разі наявності у нього офіційної електронної адреси.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22).

Як зазначено вище, про судові засідання, призначені на 03 серпня 2022 року та 28 вересня 2022 року позивач була повідомлена на електронну адресу, зазначену нею у позовній заяві .

Таким чином, електронна адреса, яку позивач вказала в позовній заяві та на яку суд першої інстанції направляв судові повістки-повідомлення про призначення розгляду справи, не містить доменне ім`я @mail.gov.ua, тобто сервісу електронної пошти Електронного суду, а тому не є офіційною.

Також у матеріалах справи відсутня письмова заява позивача про направлення їй процесуальних документів на електронну адресу .

Зважаючи на викладене, позивач у порушення вимог статті 128 ЦПК України не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в суді першої інстанції.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Delcourt v. Belgium» («Делькур проти Бельгії»), заява № 2689/65, пункт 25 та рішення від 11 жовтня 2001 року у справі «Hoffmann v. Germany» («Гофман проти Німеччини»), заява № 34045/96, пункт 65).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява № 38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27).

Виходячи з наведеного, колегія доходить висновку, що місцевий суд, залишаючи без розгляду позовну заяву, порушив норми процесуального права, оскільки позивач не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у передбачений законом спосіб, а отже підстави для залишення позову без розгляду на час постановлення такої ухвали були відсутні, оскільки відсутня повторність неявки позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Таким чином, з вищенаведених підстав колегія суддів не погоджується з постановленою ухвалою та уважає, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «21» лютого 2023 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик