Справа № 442/6714/22
Провадження № 6/442/3/2023
УХВАЛА

іменем України

17 лютого 2023 року м.Дрогобич Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судових засідань Барабаш І.П.,

учасників справи:

представника Дрогобицького ВДВС Кушнір С.Т.,

стягувача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі подання заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кушнір Світлани Тадеївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник - ОСОБА_5 , стягував - ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

установив:

Суть подання та заперечення сторін, заінтересованих осіб

27 жовтня 2022 року заступник начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кушнір С.Т. звернулася до суду із поданням, в якому просила визначити обов`язкову частку боржника ОСОБА_5 у спадковому майні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №65188076 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 та держави заборгованості на загальну суму 315733,88 грн та 23907,85 євро.

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться зведене виконавче провадження №65188076 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 та держави заборгованості на загальну суму 315733,88 грн та 23907,85 євро, а безпосередньо на користь ОСОБА_1 295187,65 грн та 23907,85 євро. З 24.02.2020 року по 14.06.2021 боржник ОСОБА_5 значився зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 , у будинку де проживали його батьки. Боржник є особою з інвалідністю. У жовтні та листопаді 2021 року померли батьки боржника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після їх смерті заведені спадкові справи. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15.09.2022 року, за ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової та часткової власності на будинок та спільної часткової та часткової власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину. ОСОБА_8 як особа з інвалідністю, з урахуванням положень ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині. Боржник ухиляється від виконання рішень суду.

03.11.2022 до суду від боржника ОСОБА_5 надійшли заперечення на подання. Заперечення обґрунтовує тим, що подане подання не містить розмір частки і перелік майна, яким боржник володіє разом з іншими особами. Долучена до матеріалів подання інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спростовує обставину, що боржник спільно володіє майном з іншими особами, зокрема, ОСОБА_3 , у зв`язку з наведеним просив суд подання залишити без розгляду.

03.11.2022 до суду від представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшли заперечення на подання. Заперечення обґрунтовує тим, з долученої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №310195588 від 19.09.2022 вбачається, що ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вищевказаною адресою. Ці об`єкти належать ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про спадщину серія та номер 878,880,879,881, виданих приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. 15.09.2022, після смерті спадкодавця ОСОБА_6 (3/4 частки на житловий будинок і земельну ділянку) і ОСОБА_7 (1/4 частки на житловий будинок і земельну ділянку). Вказані об`єкти належать виключно ОСОБА_3 , а тому на її думку подання не підлягає до задоволення.

28.11.2022 до суду від стягувача ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення до подання. Так, стягувач зазначає, що з 20.02.2020 року боржник був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 14.06.2021 боржник знявся з реєстрації за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько боржника ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_9 .. Боржник не відмовився від прийняття спадщини та має право на обов`язкову частку, як особа з інвалідністю 3 групи. Державна реєстрація сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання за адресою проживання. На її думку, ОСОБА_5 прийняв свою обов`язкову частку у спадщині.

Позиції учасників сторін та заінтересованих осіб

У судовому засіданні державний виконавець підтримала подання з підстав наведених у поданні та просила суд визначити обов`язкову частку в спадковому майні боржника ОСОБА_5 , а саме 3/8 частки на житловий будинок і 1/8 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_6 та 3/8 частки на житловий будинок і 1/8 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_7 .

У судовому засіданні стягувач вважала подання таким, що підлягає до задоволення. В останнє судове засідання не з`явилася.

Представник стягувача у судовому засіданні просив суд задовольнити подання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просила суд відмовити у задоволенні подання. Пояснила, що спадкове майно належить виключно ОСОБА_3 . Інших доказів того, що спірне майно належить боржнику немає. Спадкування обов`язкової частки відбувається на загальних підставах. З урахуванням того, що боржник не заперечує щодо того, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, то відсутні підстави вважати, що існує спір про право.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд подання у його відсутність.

Мотивувальна частина

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, стягувача та її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що подання не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Суд встановив, що на виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває зведене виконавче провадження №65188076, з 21 виконавчих проваджень про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_5 /а.с.5-6/.

15.04.2020 старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайнного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) винесено постанову про розшук майна боржника /а.с.9/.

02.12.2020 старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайнного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) винесено постанову про озернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с.12/.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_5 , яка сформована 25.10.2022 вбачається, що у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні /а.с.10-11/.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта: АДРЕСА_1 , яка сформована 21.07.2022 вбачається, що власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 /а.с.21/.

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №002721/11-2020 від 21.04.2020 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.22/.

14.06.2021 року ОСОБА_5 знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 /а.с.24/.

ОСОБА_5 є особою з інвалідністю третьої групи /а.с.30/.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер /а.с.34/.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 померла /а.с.35/.

З відповіді на запит №146/02-14 від 04.08.2022 року приватного нотаріуса Манзілевської Т.С. вбачається, що ОСОБА_5 не вступив у права спадкоємця після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.43/.

З відповіді на запит №147/02-14 від 04.08.2022 року приватного нотаріуса Манзілевської Т.С. вбачається, що ОСОБА_5 не вступив у права спадкоємця після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 /а.с.44/.

Станом на 07.10.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 відсутні зареєстровані особи /а.с.47/.

З інформаційної довідки №310195588 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої від 19.09.2022 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину №№878,880,881,879 від 15.09.2022 на праві спільної часткової власності належать та житлового будинку по АДРЕСА_1 , а також та земельної ділянки №:01:076:0155 по АДРЕСА_1 /а.с.45-46/.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Зважаючи на наведені норми закону виконання судового рішення є однією із ключових стадій ефективного доступу до суду без якої сам факт звернення до суду і вирішення на користь особи справи було б беззмістовними.

Враховуючи вказане на державну виконавчу службу, приватного виконавця покладено важливий обов`язок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, з метою гарантування права особи на доступ до суду як такий.

Також, частиною 6 статті 48 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно зі ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової (3/4 та 1/4 частки) належать ОСОБА_3 .

Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до вимог ч.ч.3, 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, вважається таким, що її прийняв, якщо він проживав разом із спадкодавцем на день його смерті або якщо він у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1241 ЦК України визначено коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_5 проживав разом із спадкодавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на час їх смерті та звертався до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті батьків у строки визначені ст.1270 ЦК України.

Отже, доказів, того, що боржник володіє разом із ОСОБА_3 будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 суду не надано.

Натомість з інформаційної довідки №310195588 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається набуття права власності ОСОБА_3 ..

Отже, заявником не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України належності боржнику майна, яким він володіє спільно з іншими особами, а тому у задоволенні подання заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кушнір Світлани Тадеївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами слід відмовити.

Керуючись ст.ст.260, 261, 443 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кушнір Світлани Тадеївни про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 21.02.2023.

Суддя О.П.Бодрова