Справа № 367/94/22
Провадження №2/367/2321/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

головуючого судді Кухленка Д.С.

за участю секретаря Сіренко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернулося ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 9 028,50 грн, а також судові витрати в розмірі 2 270,00грн..

Свої вимоги мотивує тим, що 17.09.2018 р., між Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (надалі - ТОВ «СС ЛОУН» чи «Первісний кредитор») та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН», було укладено електронний Кредитний договір «369363-А». Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» № 0903-1 від 09 червня 2017 року. Згідно з пунктом 2.1.1. Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 5000.00 грн. Відповідно до пункту 2.1.2. Кредитного договору строк кредиту з 17.09.2018 по 15.10.2018 року включно. Згідно п.2.1.3. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за стандартною (акційною) процентною ставкою в розмірі 1,33% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, реальна річна процентна ставка за даним Кредитним договором складає 478,80%. ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед позичальником за Кредитним договором та надало йому кредит в сумі 5000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. У встановлений термін (15.10.2018 року) відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, проте, в подальшому, між відповідачем та ТОВ «СС ЛОУН» було укладено декілька Додаткових угод до зазначеного Кредитного договору (пролонгацій). Згідно додаткової угоди № 28 від 03.04.2019 року, термін платежу за Кредитним договором № 369663-А від 17.09.2018 року було пролонговано (продовжено до 06.04.2019). Умовами Додаткової Угоди до Кредитного договору (пролонгації), сторони узгодили, що період дії продовження кредитного договору по 06.04.2019 позичальник сплачує кредитору проценти за звичайною процентною ставкою в розмірі 1,33% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 478,80%. У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту (06.04.2019 року) відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за Кредитним договором, в зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість перед Кредитором в розмірі 5000,00 грн. - тіло кредиту, 1 928,50,00грн. нараховані проценти, 2100,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (штрафи пені).Враховуючи невиконання Відповідачем своїх борових зобов`язань перед Кредитором, 25.06.2019р. між ТОВ «СС ЛОУН», як Клієнтом, та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» є юридичною особою, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів, а саме з надання послуг факторингу, яка була видана Товариству розпорядженням Нацкомфінпослуг від 28 грудня 2017 року № 4666 було укладено Договір факторингу № , згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.Про відступленням ТОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «СС ЛОУН» повідомило позичальника шляхом направлення 25.06.2019 року, на електронну адресу позичальника електронного листа. Станом на дату написання даної позовної заяви, заборгованість позичальника по Кредитному договору перед ТОВ «ФІНФОРС» не виконана і складає 5 000,00 грн. - тіло кредиту, 1 928,50,00грн. нараховані проценти, 2100,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (штрафи пені), всього: 9 028,50 грн.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 28 січня 2022 року прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22 листопада 2022 року Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 22 листопада 2022 року було замінено первісного позивача ТОВ «ФІНФОРС» по цивільній справі № 367/94/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальностю «ФИНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та залучено його до участі у справі.

В судове засідання позивач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, скориставшись своїм правом подала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Зазначила, що стороною позивача не надано суду заяви відповідача, з якої б убачалось бажання відповідача отримати кредит та його розмір, також як і не надано жодних відомостей про зазначення відповідачем номеру платіжної карти, на яку мали бути зараховані кредитні кошти. Інформація про спосіб отримання відповідачем кредитних коштів, а саме інформація про банківський рахунок або номер карти, на яку перераховуватимуться кошти, відсутня і в кредитному договорі. Також кредитний договір від 17.09.2018 року № 369363-А не містить підпису відповідача. Зазначила, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме електронним цифровим підписом відповідачем підписано кредитний договір від 17.09.2018 року за № 369363-А, оскільки позивачем не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП відповідача, ані відомості про особистий ключ підписувала, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Зазначила, що відповідач ніколи не отримував електронно-цифровий підпис, відповідно, ніколи їм не підписувався. Позивач стверджує, що акцептування договору від 17.09.2018 року за № 369363-А відбулося шляхом зазначення у графі підпис ОТП паролю, який було введений позичальником у відповідне поле для підписання договору після ознайомлення з офертою товариства. Вважає, що позивачем не доведено факту укладення сторонами договору кредиту від 17.09.2018 року за № 369363-А, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Також зазначила, що відповідно до ст. 257 ЦКУ, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із п. 10.12 спірного кредитного договору: до правовідносин за цим договором застосовується загальний строк позовної давності, тривалістю 3 роки. Пунктом 2.1.2. кредитного договору від 17.09.2018 року за № 369363-А передбачено, що строк наданого кредиту становить до 15.08.2018 року. Про, що зазначено у п.6.2 згаданого договору. Отже, право на звернення до суду позивач мав до 15.10.2021 року. Як вбачається із поданої позивачем позовної заяви, остання датована 10.12.2021 року. Позивачем, до своєї позовної заяв додано низку додаткових угод до кредитного договору від 17.09.2018 року за № 369363-А, якими, нібито, було продовжено строк спірного договору. Відповідачем, вказані додаткові угоди ніколи не укладались та відповідно не підписувались. Як вбачається із п. 11 наданої позивачем роздруківки під назвою кредитний договір від 17.09.2018 року за № 369363-А, відповідач нібито підписав зазначений кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора. Як зазначається ідентифікатором були цифри: 170093. Також зазначила, що із наданих позивачем роздруківок під назвами Додаткова угода, всі вони, нібито, підписані за допомогою одноразового ідентифікатору: 170093. Таким же одноразовим ідентифікатором, нібито, було підписано кредитний договір від 17.09.2018 року за № 369363-А. Вважає, що позивачем пропущено визначений чинним законодавством та спірним кредитним договором строк позовної давності. Також зазначила, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак договір підписаний сторонами, але кошти позичальникові не надані, такий договір є неукладеним. Тільки фінансовий документ про отримання коштів є умовою його укладення, а значить і правових наслідків для позичальника. Позивачем до свого позову надано роздруківку невідомого походження під назвою «картку рахунку 376». Вказана картка не є первинним обліковим документом у розумінні чинного законодавства, створена представником ТОВ «СС Лоун», який є зацікавленою особою у даній справі, не містить підпису відповідача, а отже є неналежним та недопустимим доказом отримання відповідачем від ТОВ «СС Лоун» кредитних коштів. Отже твердження позивача про отримання відповідачем будь яких коштів у кредит не відповідає фактичним обставинам справи та не доведено позивачем належним та допустимими доказами. Вважає, що у відповідача відсутні будь які зобов`язання перед ТОВ «СС Лоун», а їх наявність всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено. Також вважає, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував укладення між ТОВ «СС Лоун» та відповідачем будь-якого договору, чи перерахування на рахунок будь якої суми коштів, не доведена наявність буд-якої суми заборгованості, як і не доведено на яких підставах, на його думку ТОВ «Фінфорс» набуло право вимоги до відповідача. На підставі викладеного вище просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінфорс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 17.09.2018р. між Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір «369363-А», за яким розмір кредиту складає 5 000,00 гривень з процентною ставкою ставкою в розмірі 1,33% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, реальна річна процентна ставка за даним Кредитним договором складає 478,80% та строком кредиту з 17.09.2018 по 15.10.2018 року включно.(а.с.34-39).

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Підписавши даний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС Лоун».

Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що сторони в даних правовідносинах керуються Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі і щодо підписання документів електронним підписом.

При реєстрації на сайті ТОВ «СС Лоун» для відповідача був згенерований цифровий підпис.

Надалі у правовідносинах сторони підписували всі документи, в тому числі і кредитний договір, виключно цифровим підписом. Тому саме підписання документів цифровим підписом, і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту.

Правила надання споживчих кредитів є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

За таких обставин суд вважає, що кредитний договір «369363-А» від 17.09.2018 р. був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

В подальшому, 25.06.2019 року між ТОВ «СС Лоун» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" було укладено договір факторингу №, відповідно до якого TOB «СС Лоун» відступило на користь ТОВ "Фінфорс" право вимоги за кредитним договором «369363-А» від 17.09.2018 р. на загальну суму 9 028,50 грн.(а.с.106-115).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За довідкою ТОВ «Фінфорс» №01/12-Ф вбачається, що станом на 01.12.2021 року ОСОБА_1 має перед позивачем заборгованість за кредитним договором від 17.09.2018р. № 369363-А у розмірі 6 757, 81 коп., гривень, з яких: 5 000,00 гривень - тіло кредиту та 1 757,81 гривень - проценти.(а.с.116).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.

За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріали справи не містять доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 як на користь первісних кредиторів, так і на користь позивача, а тому суд приходить висновку щодо належності позивача у справі та стягнення боргу саме на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», як нового кредитора.

На підставі викладеного суд прийшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме відповідач має сплатити позивачу відповідно до довідки ТОВ «Фінфорс» №01/12-Ф суму заборгованості за кредитним договором від 17.09.2018р. № 369363-А у розмірі 6 757, 81 коп., гривень, з яких: 5 000,00 гривень - тіло кредиту та 1 757,81 гривень - проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Станом на 06.04.2019 року ОСОБА_1 не погасила заборгованості в розмірі 9028,50грн за умовами Додаткової Угоди № 28 від 03.04.2019 до Кредитного договору (пролонгації).

Таким чином, саме з 06.04.2019 року почав перебіг строк позовної давності.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1699,1грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251-252, 256, 257, 261, 526, 611, 612, 634, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 4, 81, 82, 96, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280, 284, 289 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» суму боргу за Кредитним договором 369363-А від 17.09.2018 р. в розмірі 6 757,81 грн. (шість тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень 81 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1699,10 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reestr.court.gov.ua

Суддя: Д.С. Кухленко