Справа № 465/805/22 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 22-ц/811/2618/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 05 липня 2022 року у справі за позовом ТОВ "Вердикт Капітал" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ "Вердикт Капітал" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договір позики № 2369873, відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 12000,00 грн. шляхом перерахування коштів на банківську карту позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінету на сайті кредитодавця.

Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію, ч. 1 ст. 205 ЦК України).

ОСОБА_2 здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з веденням коду підтвердженням, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому ТОВ «МАНІФОЮ» було перераховано кошти у розмірі 12000, 00 грн.

ТОВ «МАНІФОЮ» належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику грошові кошти на загальну суму 12000, 00 грн.. Строк надання грошових коштів за договором позики наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, позику не повертає та не сплачує проценти за користування коштами.

13.10.2021 р. між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №13/10-2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги від боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 2369873 від 22.05.2021 р., що укладено між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_2 , сума заборгованості за яким, станом на 19.01.2022 р. становить 72821,71 грн., з яких: 12000,00 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 25104,00 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 35280,00 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 437,71 грн. інфляційні втрати.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Заочним рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05 липня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, 5-Б, , заборгованості за договором позики № 2369873 від 22.05.2021 р. у розмірі 72821,71 грн., з яких: 12000,00 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 25104,00 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 35280,00 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 437,71 грн. інфляційні втрати.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, 5-Б, , витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Рішення суду в апеляційному порядку 18 жовтня 2022 року оскаржив ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 . Вважає рішення суду частково незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Звертає увагу, що з закінченням строку дії кредитного договору, позичальник втрачає право на нарахування відсотків передбачених умовами кредитного договору, що узгоджується з правовою позицією викладеній у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та Постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №390/1875/16-ц (провадження №61-19255св18). Також скаржник звертає увагу, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В апеляційній скарзі скаржник просить рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 05 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задоволити частково, а саме, стягнути з ОСОБА_2 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором позики у розмірі 18168,91 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 12000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 5731,2 грн. та інфляційні втрати у розмірі 437,71 грн., а також судові витрати у розмірі 2870,25 грн.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 09 лютого 2023 року, є дата складення повного судового рішення 20 лютого 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 підлягаєдо часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ТОВ «Вердикт Капітал» суд виходив з тих причин, що позичальник у зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики допустив заборгованість перед позивачем в розмірі 72821,71 грн., з яких 12000 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 25104 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 35280 грн. заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 437,71 грн. інфляційні втрати.

З таким висновком колегія суддів погоджується частково, а саме погоджується з висновками суду, окрім як висновків щодо розміру визначеної заборгованості за процентами з наступних причин.

Судом встановлено, що 22.05.2021 р. між ОСОБА_2 та ТОВ «МАНІФОЮ» було укладено договір позики № 2369873, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 12000,00 грн., на строк до 21.06.2021 р. (включно), зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.

13.10.2021 р. між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №13/10-2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги від боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 2369873 від 22.05.2021 р., що укладено між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків розмір процентів за період з 22 травня 2021 року по 19 січня 2022 року, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 12000 грн., становить 72 821 грн. 71 коп.(а.с.24).

Колегія суддів звертає увагу, що договір між сторонами було укладено на строк до 21 червня 2021 року.

Як встановлено, Додатком до Договору №2369873 від 22.05.2021: "Строк позики: до 21 червня 2021 року".

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за процентами, такі нараховані поза строком дії договору позики, в той же час, встановлено, що розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії договору позики становить 5731,20 грн і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині суми заборгованості за процентами яка підлягає стягнення з відповідача.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув і прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за процентами поза межами дії договору позики.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Станом на момент подання позовної заяви відповідачем, жодних дій щодо погашення боргу здійснено не було.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється віл відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З розміром інфляційних збитків за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України, в сумі 437,71 грн та з розміром заборгованості за тілом кредиту в сумі 12000 грн скаржник повністю погоджується, його визнає і просить такі стягнути з нього в користь позивача.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України у зв`язку із зміною судового рішення суд змінює розподіл судових витрат і покладає на відповідача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, суд покладає на позивача витрати відповідача по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 05 липня 2022 року в частині розміру заборгованості за процентами, зменшивши суму до 5731,2 грн, а також в частині вирішення питання судових витрат.

Викласти абзац другий та третій резолютивної частині рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 05 липня 2022 року в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, 5-Б, , заборгованості за договором позики № 2369873 від 22.05.2021 р. у розмірі 18168,91 грн., з яких: 12000,00 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 5731,2 грн. заборгованість за процентами; 437,71 грн. інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, 5-Б, , витрати по сплаті судового збору в розмірі 619, грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2245,49 грн.

В решті рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 05 липня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» судовий збір в розмірі 816,75 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», (ЄДРПОУ 36799749) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2380 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк