СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/932/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою з додатками відповідач ОСОБА_1 отримав 01.02.2023 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи.

15 лютого 2023 року відповідачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про поновлення строку для подачі заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просить суд поновити строк для подачі відповіді на відзив по справі №759/13156/22. Своє клопотання відповідач обґрунтовує тим, що з позовною заявою він ознайомився 03 лютого 2023 року, але у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації та веденням воєнного стану на усій території України не мав змоги здійснити поштове відправлення у зв`язку із відсутністю електропостачання.

Дослідивши дане клопотання, матеріали справи, суд дійшов наступного.

Стаття 127 ЦПК України присвячена питанню поновленню та продовженню процесуальних строків.

З точки зору закону поновлення та продовження процесуального строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Частинами 4 та 5 статті 127 ЦПК України передбачено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідач ОСОБА_1 подаючи заяву про поновлення процесуального строку, всупереч положенням цивільного процесуального законодавства, не вчинив відповідну процесуальну дію - не подав заяву задля якої просить суд поновити процесуальні строки.

Крім того, із заяви ОСОБА_1 не є можливим встановити для подачі якої саме заяви він просить поновити процесуальні строки - в предметі самої заяви вказано, що поновлення строку необхідне для подачі заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, а прохальна частина заява містить положення про те, що поновлення строку необхідне для подачі відповіді на відзив.

Таким чином, Відповідач не надав суду чіткого визначення того, для вчинення якої саме процесуальної дії йому необхідно поновити процесуальний строк.

Зважаючи на положення ст. 179, 180 ЦПК України, суд вважає доречним роз`яснити відповідачу, що відповідь на відзив подається позивачем для викладення своїх пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Заперечення ж подаються відповідачем для викладення своїх пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Згідно із ч.1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд зауважує, що перед подачею заперечень відповідач має подати до суду відзив на позовну заяву.

Крім того, суд звертає увагу, що в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2022 року про відкриття провадження відповідачу був наданий строк для подачі відзиву - п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали та вказано, що відзив разом із додатками до нього направляються відповідачем до суду разом із підтвердженням відправлення такого відзиву із доданими до нього додатками іншим учасникам справи.

ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою з додатками 01.02.2023 року. Станом на подачу ОСОБА_1 заяви про поновлення строку, а саме 15.02.2023 року, п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву ще не сплив.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 127, 174, 179, 180 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Горбенко