Справа № 191/184/23
Провадження № 2-н/191/13/23
У Х В А Л А

іменем України

13 січня 2023 року суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошина О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за постачання природного газу з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернувся до суду 13.01.2023 року з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за постачання природного газу з ОСОБА_1 у розмірі 8674,97 гривень, а також судових витрат в сумі 248, 10 гривень.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Підсудність заяв про видачу судового наказу визначається за загальними правилами підсудності відповідно до ст. 162 ЦПК України, тобто за правилами ст. 27 ЦПК України, яка передбачає, що позови до фізичної особи пред`являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу зареєстроване місце проживання боржника вказано: АДРЕСА_1 .

Згідно з реформою децентралізації, яка відбулася на підставі Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 р. №807-IX, що набула чинності, з 19.07.2020 змінився адміністративно-територіальний поділ Дніпропетровської області зі збереженням її загальних меж, та до складу Синельниківського району увійшла територія смт. Чаплине.

Зміна адміністративно-територіального устрою не означає автоматичної зміни системи судоустрою, адже відповідно до ст. 125 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя. Підставами для утворення чи ліквідації суду є зміна визначеної цим Законом системи судоустрою, необхідність забезпечення доступності правосуддя, оптимізації видатків державного бюджету або зміна адміністративно-територіального устрою.

Статтею 21 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

Відповідно до п. 3, п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-ІХ, але не пізніше 01.01.2023.

Разом з тим, відповідно до роз`яснення наданого Радою Суддів України, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Враховуючи викладене, що смт. Чаплине розташоване на території Васильківського району Дніпропетровської області (до децентралізації), та відноситься до Синельниківського району після децентралізації, а тому дана заява територіально не підсудна Синельниківськлму міськрайонному суду Дніпропетровської області, а підсудна Васильківському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Підстав для передачі заяви про видачу судового наказу до іншого суду, передбачених ч. 8 ст. 165 ЦПК України, судом не встановлено.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до підпункту 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на 01.01.2023 року за подання до суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268,40 грн.

Проте, до заяви про видачу судового наказу долучено платіжне доручення № 1017 від 28.10.2022 р., згідно якого заявником було сплачено судовий збір у розмірі 248,10 коп.

Таким чином, судовий збір сплачено у неповному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин необхідно відмовити у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 162, 163,165, 258-260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за постачання природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. О. Порошина