Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6107/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17.01.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Кашуба А.В.

за участю секретаря Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на її користь на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що на підставі Рішення Виноградівського районного суду від 27.12.2011 року з відповідача на утримання їх спільної дитини стягуються аліменти у розмірі 500 грн щомісячно. З того часу змінився цілий ряд обставин, що зумовило значне зростання витрат на утримання дитини.

Позивачка просила розглядати справу без її участі.

Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України (судові повістки, направлені за адресою реєстрації місця проживання відповідача, повернуті без вручення без зазначення причин), не з`явився в судове засідання, причини неявки суду невідомі, заяв не надходило. Відзив не подано.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти розгляду справи на підставі наявних у справі доказів не заперечила.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справ докази, вирішив наступне.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд встановив, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.10.2011 року у цивільній справі №2-1051/11 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладений 20.10.2007 року розірвано. Після розірвання шлюбу дружині відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».(а.с.7-8)

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.12.2011 №2-1586/11 вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи із дати подання позову 13.12.2011 до досягнення дитиною повноліття.

Зі слів позивачки, відповідач є здоровою працездатною людиною, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має, інших осіб на утриманні не має, працює за кордоном, має достатній заробіток для матеріальної участі в утриманні дитини.

Дитина проживає разом із матір`ю-позивачем у справі. Остання займається її вихованням, забезпечує умови їх зростання та навчання.

Для суду очевидною є та обставина, що 500 грн на місяць це грошові кошти, що є явно недостатніми для забезпечення належного рівня життя дитини, її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вартість життя порівняно із 2011 роком зросла у декілька разів, що є загальновідомою обставиною. Крім того, очевидним також є те, що матеріальні потреби підлітка є вищими.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом.

Приймаючи рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дітей певного віку та того, що батьки повинні забезпечувати необхідні умови для їх існування. Тому суд вирішив позов задовольнити.

На час подання позовної заяви позивач судовий збір не сплачувала у зв`язку із звільненням від його сплати, то судовий збір у вказаному розмірі слід стягнути з відповідача на користь держави.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Виноградівського районного суду, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Відкликати із Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області виконавчий лист №2-1586/11, виданий Виноградівським районним судом.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн (дев"ятсот дев"яносто дві гривні 40 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба