Справа № 184/116/23
Номер провадження 2/184/126/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик Олександр Петрович «про визначення додаткового строку на прийняття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати поважною причину пропуску її чоловіком ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду чинності.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає.

Представник відповідача Покровська міська рада Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик О.П. в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, з будь-яким рішенням суду по справі згоден.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені представником позивача позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №805, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №533, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 31.03.1999 року, виданого відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе, квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно довідки КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» №242 від 13.12.2022р., квартира за адресою АДРЕСА_1 по 1/3 частці належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70779281 від 01.12.2022 року, знаходиться спадкова справа №69984534, заведена приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик О.П., спадкодавець ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

01 грудня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик О.П. щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивача ОСОБА_4 , але постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик О.П. від 01.12.2022 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в зв`язку з тим, що позивач на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 спільно з нею зареєстрованим за однією адресою не був, строк прийняття спадщини ним пропущений (а.с.11).

Згідно довідки №897/192 від 19.12.2022 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 21.03.2022р. (а.с.15).

Так, у відповідності до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦКУкраїни - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі №6-167цс12.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна поза межами шестимісячного строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_2 просить встановити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини представник позивача вказує те, що 21 березня 2022 року її чоловік ОСОБА_1 був мобілізований у зв`язку з введенням в Україні військового стану та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_3 , де і перебуває по цей час. Представник позивача вважає, що причини пропуску позивача для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими та підлягають поновленню.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначені обставини у їх сукупності свідчать про наявність об`єктивних перешкод для позивача для звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, а тому вважає за необхідно встановити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини протягом двох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13, 77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кулик Олександр Петрович «про визначення додаткового строку на прийняття спадщини» задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН: НОМЕР_4 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом двох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.02.2023 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш