Справа № 175/1239/22
Провадження № 2/175/390/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 лютого 2023 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Новік Л.М.,
за участю секретаря Гонти С.О.,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Слобожанське за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.02.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У шлюбі народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем з 2015 року, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Позивач самостійно не може забезпечити такий рівень, тому мати, яка є здоровою та працездатною, зможе сплачувати аліменти на рівні частини з усіх видів заробітку. При сплаті відповідачем аліментів у зазначеному розмірі буде забезпечуватись рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини. Відповідачка є працездатною, отримує дохід, має нерухоме майно, її стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати такий розмір аліментів.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки частини з усіх видів заробітку, починаючи з 25.05.2015 року i до досягнення нею 23 років у зв`язку із навчанням у вищому навчальному закладі освiти. Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 6000 (шість тисяч) гривень (витрати за надання правової допомоги), Що підтверджується договором №25052201 та актом приймання-передачі наданих послуг/правової допомоги №25022201.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2022 року було відкрито спрощене провадження у даній справі.
Позивач до початку відкритого судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, відзиву на позов не надала.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.
З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками повнолітної дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
Відповідно до довідки про склад сім`ї №1248 від 26.05.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає не зареєстрована, але фактично проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14)
Відповідно до довідки наданої відділом освіти, культури, молоді та спорту Новоолександрівської сільської ради від 26.05.2022 року №49, ОСОБА_3 дійсно навчалась з 5 по 11 клас в Новоолександрівському ліцеї Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Рік закінчення ліцею: 2022 рік. (а.с.15).
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено та не знайдено жодних підтверджень про те, що ОСОБА_3 , яка досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжила навчання, адже надана позивачем довідка від 26.05.2022 року №49 (а.с.15) підтверджує лише факт закінчення ОСОБА_3 Новоолександрівського ліцею Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якому вона навчалась з 5 по 11 клас.
З огляду на те, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина виникає тільки при умові продовження навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), а в матеріалах справи відсутні підтвердження факту такого навчання, суд приходить до висновку про відмову в стягненні аліментів на повнолітню дитину.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період, судом встановлено наступне.
В своїй позовній заяві позивач зазначає, що донька проживає з ним з 2015 року, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 26.05.2022 року, з огляду на це просить суд стягнути аліменти на повнолітню дитину починаючи з 25.05.2015 року.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Матеріали справи не містять жодних доказів, що позивач вживав до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст.191 СК України.
Дослідивши вищезазначену довідку про склад сім`ї, судом неможливо встановити з якого року дитина проживає з батьком, адже данні відомості в довідці не зазначені. Крім того з аналізу доданих до справи документів не має інших доказів, які б свідчили та підтверджували спільне проживання дитини ОСОБА_3 з позивачем.
Таким чином, підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період відсутні, а тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави, у зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку відмовити в задоволенні позовних вимог, то витрати на правову допомогу не стягуються або покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 179, 180-182, 185, 186, 191,196 СК України, ст. ст. 12,13,81,141,259,265,268 ЦПК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.
Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.М. Новік