Провадження № 2/496/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою і просить:

- розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.06.2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 1453;

- поділити спільне сумісне майно подружжя, набуте за час шлюбу між ним та ОСОБА_2 , а саме: легковий автомобіль марки MAZDA, модель RX-7 SA, тип транспортного засобу - купе; 1981 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 1243 17.08.2021 року вартістю 91500 гривень та легковий автомобіль марки JEEP, модель GRAND CHEROKEE, тип транспортного засобу - універсал-В; 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого ТСЦ 5141 30.01.2021 року вартістю 640500 грн, визнавши за ним право власності та виділити йому транспортний засіб легковий автомобіль марки MAZDA, модель RX-7 SA, тип транспортного засобу - купе; 1981 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 ; реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 45750 гривень, як компенсацію 1/2 частини вартості вказаного транспортного засобу, а також визнати за ним право власності та виділити йому легковий автомобіль марки JEEP, модель GRAND CHEROKEE, тип транспортного засобу - універсал-В; 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 ; реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за ним, стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 320250 гривень, як компенсацію 1/2 частини вартості вказаного транспортного засобу;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.11.2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.11.2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Ознайомившись зі змістом заявлених позовних вимог, суд звертає увагу позивача на наступне.

Проаналізувавши текст прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вимоги, а саме: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.11.2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.11.2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, заявлені позивачем не у спосіб, встановлений чинним процесуальним законодавством.

Так, за змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, згідно з ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Абз. 1 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості на чиєму утриманні перебуває неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, вимога щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не конкретизована: не вказано на чию користь слід стягувати аліменти. Теж саме і стосується вимоги щодо стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З викладеного вище слідує, що у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом, тоді як позивач у позовних вимогах просить суд стягнути аліменти одночасно і з себе, і з відповідача, не вказавши на чию користь слід їх стягувати та з ким проживає дитина, надавши відповідні докази, що суперечить викладеним вище положенням Сімейного Кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, у разі, якщо позивач конкретизує позовні вимоги в частині стягнення аліментів, з цього слідує сплата судового збору за цю вимогу, оскільки до позовної заяви позивачем додана квитанція про сплату судового збору у розмірі 4653 грн, яка складається з 3660 грн (1% судового збору за вимогу майнового характеру) та 992,40 грн (вимога немайнового характеру).

Відповідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна судовий збір справляється за розірвання шлюбу і за поділ майна.

З викладеного слід дійти висновку, що позивач при подачі позову до суду сплатив 4653 грн судового збору за розірвання шлюбу і за поділ майна.

Таким чином, позивачу на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно визначити коректніше зміст позовних вимог та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу.

Крім того, частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху.

Встановити позивачеві строк усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Трушина