Провадження № 2/127/4302/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря: Жигарової Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Комунальне підприємство «Вінницяоблводоканал», Квартальний комітет «Зоряний», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Комунальне підприємство «Вінницяоблводоканал», Квартальний комітет «Зоряний», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи позов тим, що 30.05.2019 року він помітив, що через його земельну ділянку з кадастровим номером :03:052:0153, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , були прокладені каналізаційні труби, і таким чином його брат ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , отримав доступ до мережі каналізації. Дозвіл на прокладення вказаних комунікацій через його земельну ділянку, позивач не надавав та підпису не ставив на дозвільних документах. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до КП «Вінницяоблводоканал» для надання йому роз`яснень. Так, під час надання документів для ознайомлення, останній помітив, що серед них, з незрозумілих причин, знаходився його дозвіл, написаний не його почерком, а також на вказаному документі був підроблений його підпис. Після повідомлення про це працівника КП «Вінницяоблводоканал», уповноважений працівник згорнув всі папери, не надавши жодних пояснень.

З метою захисту своїх прав, 21.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, де заява щодо вчинення кримінального правопорушення зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 з визначеною кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України.

28.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Вінницяоблводоканал» з проханням демонтувати каналізаційну трубу, що прокладена через його земельну ділянку. Проте підприємство листом повідомило, що не буде вчиняти жодних дій, для того, щоб сприяти йому у відновленні його порушеного права власності. Також у листі було зазначено, що комунальне підприємство не перевіряє законність підписів, а його «дозвіл» був посвідчений секретарем квартального комітету «Зоряний» від 29.01.2018 року.

Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_3 незаконно розпорядився його земельною ділянкою за сприяння посадових осіб КП «Вінницяоблводоканал» та квартального комітету «Зоряний», в результаті чого він не має можливості користуватись своєю приватною власністю і не може розпочати на власній земельній ділянці будівництво, адже комунікації прокладені по діагоналі через всю земельну ділянку, що унеможливлює розробити проект будівництва. З огляду на викладене, ОСОБА_1 змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, тому просив:

- зобов`язати ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу незаконно прокладених каналізаційних труб;

- стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на його користь у розмірі 840,80 грн. та послуги адвоката на правову допомогу у розмірі 14000,00 грн.

Ухвалою суду від 03.08.2021 року клопотання представника позивача було задоволено та призначено у даній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено атестованим судовим експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. До отримання висновку експертизи провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року провадження у справі було відновлено для вирішення клопотання експерта.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року було направлено отриманні додаткові матеріали - вільні та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для продовження проведення призначеної у вказаній цивільній справі судової почеркознавчої експертизи відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2021 року. До отримання висновку експертизи провадження у справі було зупинено.

10.02.2022 року до суду надійшов висновок судової почеркознавчої експертизи, у звязку з чим ухвалою суду від 11.02.2022 року провадження у справі було відновлено.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просилли їх задовольнити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Додатково пояснили, що між ОСОБА_3 та юристом Добржанською Л.І. було укладено Доручення про надання юридичної допомоги, тому правова допомога надавалась ОСОБА_5 не у встановленому законом порядку. Таким чином, відсутні підстави для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу, яка надавалась напідставі такого доручення.

Позивачем, окрім витрат на правову допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 07.10.2020 року у розмірі 14000,00 грн., понесено також витрати на правову допомогу згідно з Додатковою угодою від 14.07.2021 року до договору про надання правової допомоги від 07.10.2020 року у розмірі 15000,00 грн.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додатково пояснили, що згідно з договором дарування земельних ділянок відповідач став співвласником земельної ділянки з 27.03.2019 року. Дозвіл на прокладання комунікацій, а саме каналізаційних труб надавався йому 28.12.2017 року за №1500, за підписом голови КК «Зоряний», погоджено та сплачено власником - батьком. 29.01.2018 року наданий Дозвіл батьком - ОСОБА_3 , на прокладання траси каналізації по його території. Співвласниками земельної ділянки були: батько - ОСОБА_3 та брат відповідача - позивач ОСОБА_1 . У липні 2018 року мережа прокладених каналізаційних труб КП «Вінницяоблводоканал» прийнята у експлуатацію відповідно до Акту №ОУ-011217 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.07.2018 року. Також відповідач зазначив, що весною 2018 року його брат ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною вручну копали траншею під каналізаційні труби. Свідками даної події є сусідка ОСОБА_6 та голова квартального комітету «Зоряний» ОСОБА_7 . Відповідно до проекту, виготовленого «Подільсьтьким державним підприємством геодезії, картографії і кадастру» від 12.01.2007 року у двох кольорах, чітко видно межі розподілу. Співвласники: брат ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 погодились та у 2017 році здійснили свої наміри прокласти по спільній ділянці мережу каналізаційних труб. Комунікації прокладались для підключення двох будинків, щоб не прокладати окремі комунікації та зайвий раз не платити за проекти та дозволи. Існуюча мережа прокладена біля частини будинку у власності його брата та його батька та доведена до будинку відповідача.

Крім того, на початку травня 2021 року ОСОБА_1 на своїй земельній ділянці, яку подарував батько, вирізав всі плодові дерева. Батько не розуміє вчинку свого сина та бажає повернути землю. За частиною будинку, яка належить ОСОБА_1 він не доглядає. У сарая дах протікає, майже повністю завалився, споруда руйнується. Позивач батька не доглядає. Батько написав заповіт на свою частину будинку на користь відповідача, хоча брат хотів, щоб частина будинку батька теж йому належала. В зв`язку з цим, ображений ОСОБА_1 намагається шантажувати батька аби той змінив заповіт і йому повністю перейшов будинок у власність. Відповідач та його представник просили відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Відповідач поніс витрати на послуги юриста в розмірі 5000,00 грн., тому просив їх стягнути з позивача. Представник відповідача повідомила, що протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду нею будуть надані суду докази оплати витрат відповідача на надання правничої допомоги.

Щодо розміру гонорара позивача, то відповідач подав до суду заперечення та пояснив, що вважає заявлені позивачем витрати на правову допомогу неспівмірними та такими, що не стосуються справи та не пов`язані із суттю спору, фактично та реально послуги на таку суму не були надані адвокатом позивачу. Ознайомлення двома адвокатами з матеріалами справи, не є тими послугами, що підлягають відшкодуванню. Надані адвокатом Покоєвичем А.О. послуги, не є такими, що необхідні та співмірні із предметом і складністю спору, а також документально не підтверджені. Дати складання договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди не є послідовними. Тому, відповідач вважає, що сума гонорару адвоката за надані ним послуги позивачу не перевищують 8000,00 грн.

В судове засідання представник Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання представник третьої особи квартального комітету «Зоряний» не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, його головою було подано суду письмові пояснення, відповідно до яких позивач вводить суд в оману, оскільки весною 2018 року, вона була присутньою за адресою по АДРЕСА_3 і організовувала співфінансування асфальтування дороги з Вінницькою міською радою, та була свідком того, як позивач разом зі своєю дружиною вручну копали траншею під каналізаційні труби. Є й інші свідки, які можуть надати свідчення про дану подію, це обраний жителями член квартального комітету «Зоряний», ОСОБА_6 , яка проживає по АДРЕСА_3 , та може підтвердити її свідчення. Також у поясненні зазначено, що вона, ОСОБА_7 надала Дозвіл №1500 від 28.12.2017 року ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_4 на підключення до мережі каналізування. Дійсно, у реєстраційній книзі належним чином зареєстровано посвідчення підпису ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , №188 від 29.01.2018 року, щодо каналізування для ОСОБА_3 . Позивач безпідставно звинувачує квартальний комітет «Зоряний», в тому, що він: не має можливості користуватись своєю приватною власністю і не може розпочати на власній земельній ділянці будівництво, адже комунікації прокладені по діагоналі через всю земельну ділянку, унеможливлють розробити проект будівництва; більше року не може розпочати будівництво на земельній ділянці через неправомірні дії ОСОБА_3 . З 01.10.2019 року набрали чинності нові будівельні норми ДБН Б.2.2-12:2019 за якими між житловими, садовими, дачними будинками І та ІІ ступеню вогнестійкості та будинками ІІІ ступеню вогнестійкості протипожежний розрив має бути 8 м. Таким чином, позивачу унеможливлюють розробити проект будівництва не комунікації прокладені по діагоналі, а нові будівельні норми ширина земельної ділянки у нього 12 м. Відстань від будинку відповідача до сусідньої споруди біля 15 метрів, але при згоді сусідів надається дозвіл на будівництво та вказується відстань. Згода сусідів на квартальному комітеті «Зоряний» відсутня, та не надавалась сусідами щодо дозволу на будівництво для ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що згідно з договором про визначення часток та поділ земельної ділянки від 30.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С., ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:052:0153, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Співвласники домовилися про визначення часток кожного в праві спільної сумісної власності та про поділ земельної ділянки у натурі кожному з них відповідно до визначених часток та плану розподілу земельної ділянки. За домовленістю сторін частка у праві власності на зазначену вище земельну ділянку ОСОБА_3 становить 3/10 частки, ОСОБА_1 становить 7/10 часток. Згідно визначених часток у праві власності на земельну ділянку та документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виконаної 15.11.2018 року Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру, що є невід`ємною частиною цього договору, у власність на користування ОСОБА_3 переходить земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,0300 га, а у власність та користування ОСОБА_1 переходить земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,0700 га. Співвласники цього договору дійшли згоди, що поділ земельної ділянки здійснюється ними без доплат або компенсації (Т. 1 а.с. 7-8).

У вказаному договорі зазначено, що право власності сторін підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №182905, виданим Управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області та Вінницькою міською радою 12.01.2012 року, зареєстрованим 16.01.2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01812.

На підставі вказаного вище договору 23.01.2019 року було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та присвоєно окремий кадастровий номер земельній ділянці ОСОБА_1 , а саме :03:052:0250 (Т. 1 а.с. 9).

Отже, позивач разом з батьком були співвласниками спірної земельної ділянки з 2012 року, що сторонами не заперечується.

У 2018 році за замовленням ОСОБА_3 та ОСОБА_3 був складений робочий проект на водовідведення квартири АДРЕСА_5 (Т.1 а.с. 116).

В матеріалах вказаного проекту міститься дозвіл ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) на підключення ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) до мережі каналізації по його території від 29.01.2018 року, посвідчений секретарем квартального комітету «Зоряний» Вишневською Н.І. (Т. 1 а.с. 119-120).

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2018 року ОСОБА_1 надав дозвіл ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , на підключення до мереж каналізації та трасу дозволив прокласти по його території. Підпис власника посвідчено секретарем квартального комітету «Зоряний» ОСОБА_8 (Т. 1 а.с. 176).

Сторонами не заперечується та обставина, що для проведення каналізаційної труби до будинку батька, через суміжну земельну ділянку, ОСОБА_3 повинний був отримати відповідний дозвіл від ОСОБА_1

12.02.2018 року КП «Вінницяоблводоканал» погодило технічні умови на проектування мереж водовідведення квартири АДРЕСА_5 (Т. 1 а.с. 117). Оплата за підключення до мережі каналізації була здійснена ОСОБА_3 (Т. 1 а.с. 126).

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування земельних ділянок від 27.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С., ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0300 га, кадастровий номер :03:052:0249, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (Т. 1 а.с. 129-130).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою щодо вчинення кримінального правопорушення. За наслідками розгляду, відомості зазначені у заяві внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 з визначеною кваліфікацією за ч.1 ст. 358 КК України (Т. 1 а.с. 10).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2020 року у справі №127/21834/20 скаргу ОСОБА_2 було задоволено та скасовано постанову від 30.06.2020 року старшого слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області Новікова П.О. про закриття кримінального провадження №0000252, внесеного до ЄРДР 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України (Т. 1 а.с. 30).

28.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Вінницяоблводоканал» із заявою, в якій просив демонтувати каналізаційні труби, що прокладені через земельну ділянку, яка знаходиться у його приватній власності за адресою: АДРЕСА_1 , так як дозвіл на проведення відповідних комунікацій він не надавав (Т. 1 а.с. 11).

В зв`язку з надходженням вказаної вище заяви, 03.03.2020 року КП «Вінницяоблводоканал» було надано позивачу відповідь про те, що каналізаційна труба, яка прокладена через його земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , не є власністю підприємства, тому вирішення питання не належить до компетенції КП «Вінницяоблводоканал» і його слід вирішувати з фактичним власником тієї мережі. Також повідомлено, що підприємство не перевіряє законність підписів, а дії виключено в межах законодавства України та відповідних правил посвідчення документів. Наданий ним дозвіл був поданий одразу після дозволу ОСОБА_3 та посвідчений секретарем квартального комітету «Зоряний» 29.01.2018 року (Т.1 а.с. 12).

Також позивач 13.08.2020 року звертався до КП «Вінницяоблводоканал» із проханням надати доступ для ознайомлення та зняття копій з документів, що стосуються будівництва каналізації через земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (Т. 1 а.с. 18). У відповіді на звернення від 28.08.2020 року вказано, що майном, яке належить комунальному підприємству, слід вважати вуличні мережі водопостачання та водовідведення до першого контрольного колодязя, а у випадку його відсутності до місця фактичного приєднання до вуличної мережі. Відповідно до наявної у КП «Вінницяоблводоканал» інформації, замовником технічних умов на будівництво каналізаційної мережі за адресою АДРЕСА_3 , є ОСОБА_3 , який надав необхідні документи та дозволи для отримання технічних умов на виконання робіт на підключення до міської мережі каналізування (Т. 1 а.с. 19).

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які є сусідами сторін, та які повідомили, що бачили, як позивач з дружиною копали по належній йому земельній ділянці траншею. Проте, жоден з них не підтвердив мету копання позивачем траншеї по своїй земельній ділянці - "прокладення каналізаційної труби до будинку відповідача". Це є лише їхнім припущенням, оскільки, як вони повідомили, що в той час всі по вулиці проводили каналізацію, тому вони вважають, що позивач копав разом з дружиною саме з метою проведення каналізації.

Зазначені свідки не були очевидцями обставин підписання дозволу ОСОБА_1 на провдення каналізації через його земельну ділянку до будинку відповідача.

Таким чином, покази зазначених свідків, в силу вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України, не є належними та допустимими доказами надання такого дозволу позивачем.

Свідок ОСОБА_3 , який є батьком позивача і відповідача, пояснив суду, що оформленням документів на проведення каналізації до будинку відповідача, а також оплату за її проведення здійснював він. Підключення каналізації до центральної мережі здійснювали працівники Водоканалу після того як всі підготовчі роботи були завершені. Про обставини отримання дозволу від ОСОБА_1 на проведення каналізації через його земельну ділянку, а саме щодо підписання ОСОБА_1 вказаного дозволу, свідок ОСОБА_3 нічого не повідомив. Пояснив, що всі питання були узгодженими між ними.

Відповідно до висновку експертів Вінницького відділення КНДІСЕ № 7069/7070/21-21 за результатами проведення судової технічної та почеркознавчої експертизи від 03.02.2022 року, судом встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 на дозволі щодо підключення до каналізації ОСОБА_3 від 29.01.2018 року виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_1 на дозволі щодо підключення до каналізації ОСОБА_3 від 29.01.2018 року не належить ОСОБА_1 (Т.2 а.с. 74-78).

Таким чином, суд вважає доведеним твердження позивача про те, що він дозвіл на підключення до мережі каналізації по АДРЕСА_4 , через належну йому земельну ділянку, ОСОБА_3 не надавав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Частинами 1, 4 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Судом встановлено, що прокладення каналізаційної труби на земельній ділянці позивача здійснено без його дозволу та порушує його право.

Згідно з ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною другою статті 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Також ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов).

Підставою для подання позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є створення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою цього позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Умовами для задоволення про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач відповідно до вимог процесуального закону зобов`язаний надати суду належні та допустимі докази, які б підтверджували існування права користування земельною ділянкою та існування перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не було дотримано вимог законодавства, чинного на час проведення останнім каналізації до своєї частини будинку через земельну ділянку ОСОБА_1 , а саме: ним не було отримано дозволу від останнього на проведення каналізації, чим порушено його право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що відповідач провів каналізаційну труба через земельну ділянку позивача чим чинить останньому, який є власником цієї земельної ділянки, перешкоди в користуванні нею без жодної правомірної підстави, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. (Т.1 а.с. 4а), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивачем було понесено витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 5148,30 грн. (Т. 1 а.с. 249, Т.2 а.с. 70, 79), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 34000,00 грн., то вона підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №б/н від 07.10.2020 року (Т. 1 а.с. 152), Додатковою угодою від 14.07.2021 року до договору про надання правової допомоги від 07.10.2020 року (Т. 1 а.с. 153), ордер (Т. 1 а.с. 53, 159, Т. 2 а.с. 122), розрахунок витрат на правову допомогу на суму 14000,00 грн. та на суму 15000,00 грн. (Т. 1 а.с. 13, 156, 157-158), квитацію (Т. 1 а.с. 14, 154) та квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 07.10.2020 року на суму 15000,00 грн. (Т. 1 а.с. 155).

Згідно п. 3.1., 3.3. договору про надання правової допомоги №б/н від 07.10.2020 року, вартість послуг за даним договором складає 14000,00 грн. У випадку значного збільшення об`єму роботи, якщо таке збільшення сталось не з вини виконавця, виконавець має право переглянути вартість послуг.

Зі змісту додаткової угоди вбачається, що у зв`язку із збільшенням об`єму роботи у цивільній справі АО бере на себе зобов`язання надавати додаткову правову допомогу з представлення та захист інтересів у цивільній справі №127/25451/20. Вартість послуг за даним договором складає 15000,00 грн.

Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу, долученого до матеріалів позовної заяви, розмір судових витрат у сумі 14000,00 грн складається з: вивчення та аналізу документів, а також правової позиції заявника 4000,00 грн.; надання замовнику юридичних консультацій по справі - 2000,00 грн.; підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів (клопотання про витребування доказів) 5000,00 грн.; участь в судових засіданнях - 3000,00 грн. Згодом представником позивача було надано ще один розрахунок витрат на правову допомогу.

Представником відповідача не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу.

Судом встановлено, що дані витрати понесені з розглядом цієї справи, витрати є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), тривалість розгляду, справа має для позивача важливе значення. Тому, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та доведеним, відтак підлягає стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача, у зв`язку із задоволенням позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 321, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 90, 103, 152 ЗК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Комунальне підприємство «Вінницяоблводоканал», Квартальний комітет «Зоряний», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Зобов`язати ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу незаконно прокладених каналізаційних труб.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.), витрати на проведення експертизи в розмірі 5148,30 грн. (п`ять тисяч сто сорок вісім гривень 30 коп.) та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складений 17.02.2023 року.

Суддя: