ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/1209/21 Номер провадження 22-ц/814/1698/23Головуючий у 1-й інстанції Проценко Л. Г. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.

Секретар: Владіміров Р.В.

за участю: адвоката Прокоп`єва К.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду позовом до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом.

В обґрунтування позову посилався на те, що з 01.01.2013 по 06.06.2020 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , з якою вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільний побут та господарство, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку позивач прийняв у строк, передбачений ст.1270 ЦПК України, приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є. 19.11.2020 р. було відкрито спадкову справу №66788548.

Крім того, вказував, що у зв`язку з неможливістю доступу до квартири де знаходились його особисті речі позивач, звертався до органів поліції щодо отримання дозволу на помешкання. При розгляді його заяви старшим дільничним офіцером поліції Р.Ізвєковим під час виїзду на місце, опитування сусідів, підтвердилися факти щодо сумісного проживання та наявності усталених відносин, які притаманні подружжю, що підтверджується довідкою ГУНП в Х/О про результати розгляду звернення №23786 від 20.11.2020р.

Зазначає, що ведення спільного побуту та господарства між позивачем та ОСОБА_2 , також підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг, де позивач є платником. Крім того позивачем разом з ОСОБА_2 10.06.2015р. було отримано в борг у ОСОБА_3 3000 доларів США, які повернуто спільними коштами останньому 15.12.2018р., що підтверджується розпискою.

Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , понад п`ять років має для позивача юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, а саме оформлення спадкових прав після померлої ОСОБА_2 ..

Позивач просив суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 зі ОСОБА_4 з., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до часу відкриття спадщини, у період з 01.01.2013 р. по 06.06.2020 р., тобто по день смерті ОСОБА_2 , та визнати ОСОБА_1 спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за закономзадоволено.

Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понад п`ять років до часу відкриття спадщини, у період з 01.01.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті ОСОБА_2 ..

Визнано ОСОБА_1 спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення оскаржив відповідач, який посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що позивач належними та допустимими доказами не довів факту ведення спільного господарства з померлою ОСОБА_2 . Зазначає, що докази, на які посилається позивач не дають підстав зробити висновок про проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю у розуміння ч. 2 ст. 3 СК України.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно повторного свідоцтва про розірвання шлюбу від 13 квітня 2011р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано 22 січня 1987 р., про що зроблено відповідний запис за №42. (а.с.8)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 10.12.2020р. право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності р.№ НОМЕР_1 , 18.11.1996р. ХМЦПДЖФ, дублікат видано 28.09.2010 р. № р.№ Д103-4-96-87890. Інформація з Державного реєстру Іпотек щодо зазначеної квартири відсутня. (а.с.15,16)

Згідно актового запису про смерть №10350 від 14 липня 2020 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років. Актовий запис про смерть внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за №5. (а.с.99)

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62548499 від 19.11.2020р. після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є. заведено спадкову справу №66788548, номер у нотаріуса 43/2020 від 19.11.2020р. (а.с.17)

Відповідно листа приватного нотаріуса ХМНО Васікової Л.Є. за № 143/02-14 від 02 липня 2021 року на адресу позивача повідомлено, що спадкова справа №43/2020 після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини та зазначено про відсутність інших заяв про прийняття спадщини.(а.с.68)

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд вважав таким, що підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2013 по 06.06.2020 рік.

З урахуванням інформації приватного нотаріуса ХМНО Васікової Л.Є.№ 143/02-14 від 02 липня 2021 року про те, що крім заяви ОСОБА_1 інших заяв по спадковій справі не надходило, що підтверджує відсутність порушення прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 1264 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У постанові Верховного Суду від 31.03.2022 року у справі № 461/4532/20 провадження № 61-19344св21 наведено правовий висновок, згідно якого при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом..

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, у справі підлягали встановленню, як факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання щонайменше п`ять років.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту проживання зі спадкодавцем, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Зокрема місцевим судом досліджено наступні докази: розписка від 15.12.2018р. згідно якої ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3000 доларів США, які надавав їм у борг 10.06.2015р., квитанції про сплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , відповідні кошти за липень, вересень 2019 р. та лютий, березень, серпень 2020р. сплачено платником ОСОБА_1 (а.с.21,22), покази свідків.

Також, судом взято до уваги довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 ЄО №23786 від 18.11.2020р. затвердженого начальником Холодногірського ВП ГУНП в Х/О 15.12.2020р. та листа на адресу ОСОБА_1 в ході розгляду матеріалу встановлено, як вказує заявник, що з 2013р. він знаходився у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 ,1951 р.н. за адресою АДРЕСА_1 , мали спільний бюджет та вели спільний побут. ОСОБА_1 повідомив що не має доступу до кв. АДРЕСА_2 , де він мешкав, і де знаходилися його особисті речі та спільне нажите з померлою ОСОБА_2 майно, оскільки замок квартири був замінений невідомою особою. Під час проведення перевірки з виходом на місце, інформація підтвердилась. В бесіді з сусідами та мешканцями будинку АДРЕСА_3 , останні повідомили, що дійсно в квартирі АДРЕСА_4 зазначеного будинку мешкала ОСОБА_2 разом з її цивільним чоловіком ОСОБА_1 ..

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правомірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи щодо неналежного доведення позивачем обставин, що мають значення для справи, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Встановлених місцевим судом обставин апелянтом спростовано не було, на підтвердження доводів скарги доказів не надано, що є процесуальним обов`язком сторони у справі, відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

В.М. Триголов