Справа №464/329/23
пр № 2-з/464/10/23
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/329/23

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: стягнення аліментів

Обставини справи

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовом в порядку цивільного судочинства, в якому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), що у твердій грошовій сумі складає 9600,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з січня 2023 року і до повноліття дітей.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Суд ухвалою від 09 лютого 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач згідно з поданою заявою просить забезпечити позов шляхом тимчасового обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом про стягнення аліментів.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви на висновки суду

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Види забезпечення позову визначені ст.150 ЦПК України та позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 643/5842/16-ц та від 12 лютого 2020 року по справі № 288/162/19 сформульовано правовий висновок про те, що у цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст.149-150 ЦПК України, застосувати заборону виїзду за межі України як спосіб забезпечення позову.

Суд зауважує на тому, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується як захід забезпечення виконання судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із стягнення аліментів, у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та ст.441 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. У даній справі рішення про стягнення аліментів у справі не ухвалено.

Норми чинного Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» не передбачають можливість обмеження виїзду з України громадян щодо яких подано позов до суду чи діють неврегульовані аліментні зобов`язання, як про це покликається позивач.

Наведене вище у своїй сукупності свідчить, що обраний спосіб забезпечення позову шляхом обмеження відповідача у праві виїзду за межі України не відповідає вимогам ст.150 ЦПК України, а суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Оскільки передбачені законом підстави для застосування заходу забезпечення позову відсутні, а тому у поданій заяві слід відмовити. Відомості, які б спростовували даний висновок, відсутні.

Керуючись ст.ст.257- 260, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку згідно з вимогами ст.261 ЦПК України з моменту підписання 16 лютого 2023 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО