Справа № 723/3095/21
Провадження № 2/723/620/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого суддi Якiвчика I.В.

при секретарi Крупчак М.І.

за участю представника позивача за

первісним позовом ОСОБА_1 (дистанційно)

представників позивача за

зустрічним позовом ОСОБА_2

Албут Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за природний газ, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» та АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗз» про скасування нарахованої заборгованості за постачання природного газу та про заборону вчинення певних дій і стягнення моральної шкоди.

встановив:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» звернулось через свого представника в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 ,, про стягнення заборгованості за природний газ зазначивши, що він 29.01.2021 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, який було видано 01.03.2021 року про стягнення заборгованості за природний газ із відповідача, який 20.04.2021 року було скасовано за заявою боржника ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами «Правил постачання природного газу» (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається на умовах Типового договору, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500.

На підставі цього позивач розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та надіслав всі побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом по встановленій формі, яку необхідно було підписати та повернути ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ». Якщо ж повернення не відбулося, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок за поставлений природний газ або факт фактичного споживання газу. У разі незгоди споживача укладати договір він не має права споживати природний газ та має подати відповідну заяву про припинення розподілу газу.

Відповідач в даному випадку не подавав до позивача письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір газу із газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу та частково сплачував за поставлений природний газ.

В результаті неналежної оплати за природний газ за період з вересня 2019 року по травень 2021 року у відповідача утворилась заборгованість за природний газ перед позивачем яка за станом на день подання позову складає 25401 грн. 55 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача, разом із сумою сплаченого судового збору.

Заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, до ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ та АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ», в якій просила відмовити у задоволенні позову ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» та:

- скасувати нараховану постачальником ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» заборгованість за постачання природного газу у сумі 25401 грн., яку нараховано до сплати почивачу ОСОБА_3 за період з вересня 2019 року по травень 2021 року;

- заборонити ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» починаючи з вересня 2019 року на весь період дій Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам здійснювати за даними Оператора ГРМ АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ» нарахування позивачу ОСОБА_3 будь-яких заборгованостей та нарахування будь-яких оплат за постачання природного газу;

- заборонити оператору ГРМ АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ» передавати персоніфіковані дані «комерційного» обліку природного газу до ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» для здійснення нарахувань ОСОБА_3 за постачання природного газу за весь період дії Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам;

- зобов`язати здійснити перерахунок усіх сплачених нею коштів за рахунками наданими ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» з моменту його утворення та реєстрації, 21.01.2015 року до сьогоднішнього дня;

- зобов`язати повернути позивачу ОСОБА_3 сплачені нею кошти за рахунками наданими ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» з моменту його утворення та реєстрації 21.01.2015 року;

- стягнути з ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» та оператора ГРМ АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ» моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., посилаючись на протиправні дії відповідачів, які пов`язані із систематичним порушенням ними прав споживачів, надання завідомо неправдивої інформації їй як споживачу, постійним введенням її в оману як споживача та незаконне використання її персональних даних, як споживача.

При цьому у зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 послалася на те, що ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» звернулося до неї з позовом про стягнення заборгованості за послуги постачання природного газу в сумі 25401 грн. 55 коп. та судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп. з чим вона не погоджується оскільки постачальник ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» не має ніякого відношення до систем місцевих (локальних) мереж газопостачання та транспортування та місцевих розподільчих газопроводів і не здійснює ними постачання природного газу а тому посилання позивача на використання, експлуатацію чи вчинення будь-яких інших дій, щодо об`єктів газової інфраструктури для постачання природного газу є введенням в оману споживача.

Всі об`єкти газової інфраструктури в т.ч. системи місцевих (локальних) мереж газопостачання та транспортування передано в експлуатацію Оператору ГРМ АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ», що виключає будь-яке комерційне представництво ТОВ «ЧЕРНВЦІГАЗ ЗБУТ» в частині нарахувань за даними Оператора ГРМ сплати за постачання газу.

Зазначає також, що укладення договору постачання не природного газу, а газоподібного палива шляхом опублікування Типового договору, надіслання квитанцій про сплату за постачання природного газу є втягненням в шахрайські цивільно- правові відносини і в сукупності є фактом реклами, яка вводить в оману споживача ОСОБА_3 .

Крім того в матеріалах справи відсутні копії установчих документів та ліцензій на постачання природного газу, чим не підтверджено право здійснення г8осподарської діяльності з постачання природного газу.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом вимоги свого позову підтримав, а вимоги зустрічного позову не визнав посилаючись на перекручування фактичних обставин справи та придумування певних обставин.

Представники відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнали, а вимоги зустрічного позову підтримали посилаючись на обставини зазначені в ньому.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісно поданий позов підлягає задоволенню, а зустрічні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості по абоненту о/р № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , яка змінила прізвище на ОСОБА_3 в період з вересня 2019 року по травень 2021 року щомісячно отримувала об`єми газу на житловий будинок АДРЕСА_1 , які фіксувалися лічильником. За жовтень, листопад і грудень місяці 2019 року, а також за січень місяць 2020 року частково здійснювалась оплата нарахованої вартості наданих послуг, а в період з лютого місяця 2020 року по травень місяць 2021 року оплату за поставлені об`єми газу взагалі не здійснювала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 25401,55 гривень.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до пункту 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Розділом III Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Крім цього, згідно абзацу 2 п. 4 розділу III Правил постачання якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача, яка додана до позовної заяви, послуги з постачання природного газу нею приймаються та проводиться часткова оплата.

Слід зазначити, що сторони знаходяться в договірних відносинах у відповідності до переліченого вище нормативного аргументування.

Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до обов`язків споживача належить оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором.

Розділом III Правил постачання закріплено, що при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, позивач виконав належним чином та в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно та в повному обсязі не виконує.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 20 .04.2016 у справі № 6-2951цс15; від 14.02. 2018 у справі № 639/10591/14-ц; від 17 .01. 2019 у справі № 486/156/17.

З огляду на викладене, у відповідача перед позивачем виник обов`язок щодо сплати послуг з постачання природного газу попри відсутність двосторонньої підписаної письмової форми договору про надання послуг з постачання природного газу.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач у встановлений правочином строк свого обов`язку по оплаті не виконала і допустила прострочення виконання грошового зобов`язання, тому її дії є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦКУ), і вона вважається такою, що прострочила (ст. 612 ЦКУ).

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом.

Відповідач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги з постачання природного газу не сплачує, чим порушує виконання вимог Типового договору про надання послуг з постачання природного газу побутовим споживачам в частині своєчасності та повноти виконання обов`язку в натурі.

З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду доведено факт невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати за постачання природного газу, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає, що позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

Вирішуючи, з огляду на зазначені позиції і правовідносини, які склалися між сторонами, заперечення відповідача проти позову, викладені в тому числі і в зустрічній позовній заяві, суд знаходить їх декларативними і такими, що не відповідають дійсності.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про правомірність первісного позову, включаючи правомірність укладення договору між ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» та ОСОБА_3 на постачання природного газу та правомірність нарахованої заборгованості за поставлене та використане паливо, а також правомірність часткової оплати за поставлений газ відповідачем та неправомірність подальшої неоплати, суд знаходить що позовні вимоги за зустрічним позовом щодо: - скасування нарахованої постачальником ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» заборгованості за постачання природного газу у сумі 25401 грн., яку нараховано до сплати почивачу ОСОБА_3 за період з вересня 2019 року по травень 2021 року; - заборони ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» починаючи з вересня 2019 року на весь період дій Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам здійснювати за даними Оператора ГРМ АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ» нарахування позивачу ОСОБА_3 будь-яких заборгованостей та нарахування будь-яких оплат за постачання природного газу; - заборони оператору ГРМ АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ» передавати персоніфіковані дані «комерційного» обліку природного газу до ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» для здійснення нарахувань ОСОБА_3 за постачання природного газу за весь період дії Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам; - зобов`язання здійснити перерахунок усіх сплачених нею коштів за рахунками наданими ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» з моменту його утворення та реєстрації, 21.01.2015 року до сьогоднішнього дня та зобов`язання повернути позивачу ОСОБА_3 сплачені нею кошти за рахунками наданими ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» з моменту його утворення та реєстрації 21.01.2015 року задоволенню не підлягають, а обґрунтування зустрічного позову і як позову і як заперечення на первісний позов до уваги не приймаються, внкаслідок їх необґрунтованості та безпідставності.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» та оператора ГРМ АТ «ЧЕРНІВЦІГАЗ» моральнї шкоди в розмірі 30 000 грн., пов`язаної із протиправними діями відповідачів, які пов`язані із систематичним порушенням ними прав споживачів, надання завідомо неправдивої інформації їй як споживачу, постійним введенням її в оману як споживача та незаконним використання її персональних даних, як споживача то такі позовні вимоги суд знаходить не доказаними з огляду на наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням та пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При цьому згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» на яку посилається також і позивач за зустрічним позовом, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Зазначаючи про моральну шкоду позивач посилається на те, що така шкода їй заподіяна протиправною поведінкою відповідачів, їх шахрайськими діями.

Разом з тим жодних доказів протиправної поведінки відповідачів та вчинення щодо позивача зі сторони відповідачів обману чи шахрайських дій суду надано не було.

Голослівність вказаного, а також відсутність доказів щодо розміру відшкодування, глибини та тривалості душевних страждань, їх характеру свідчать про безпідставність заявленої позовної , вимоги, яка також, з огляду на вказане задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача по первісному позову підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн., які ним були сплачені платіжними дорученнями № 1848 від 07.10.2020 року в сумі 1891,80 гривень та № 1578 від 14.07.2021 року в сумі 152,00 гривень з урахуванням сплаченої 21.01.2021 року суми судового збору в розмірі 227,00 гривень при подачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 23, 525, 526, 530, 612 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-89, 141, 178, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за природний газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає в АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІФВЦІГАЗ ЗБУТ" заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 25401 (двадцять п`ять тисяч чотириста одну) гривню 55 копійок, а також судовий збір в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» та АТ «Чернівцігаз» про скасування нарахованої заборгованості за постачання природного газу та про заборону вчинення певних дій і стягнення моральної шкоди відмовити внаслідок необґрунтованості позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2023 року. Строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ Іван ЯКІВЧИК