Справа № 214/5597/22
2/214/913/23
17 січня 2023 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сіденка С.І.,
за участю: секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/5597/22
за позовною заявою ОСОБА_1 ,
третя особа: ОСОБА_3 ,
про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду 24.10.2022 з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення донькою навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років, зважаючи на те, яка із зазначених обставин настане першою.
В обґрунтування позову позивачка вказує, що з відповідачем з 06.12.2003 по 13.02.2007 перебувала у шлюбі, від якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До досягнення донькою повноліття відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання, однак після досягнення донькою повноліття, відповідач не надає допомоги на її утримання. ОСОБА_3 проживає разом з позивачко. за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні. З 01.08.2021 ОСОБА_3 почала навчання на денному відділенні Криворізького державного педагогічного університету ІV рівня акредитації та є студенткою 2-го курсу групи АНП-21 факультету іноземних мов денної форми навчання. Весь термін навчання для здобуття ступеня бакалавр складає з 01.09.2021 по 30.06.2025. У зв`язку з навчанням ОСОБА_4 на денній формі навчання, вона не має змоги працевлаштуватися. Для її повноцінного розвитку необхідне щомісячне матеріальне забезпечення, витрати на придбання їжі, одягу, взуття, ліків, інших предметів, необхідних для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку, тощо. відповідач є здоровим, працездатним, та, як їй відомо, наразі є військовослужбовцем у Збройних Силах України, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивачка самостійно, без підтримки з боку відповідача, не може утримувати доньку, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою від 22.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Правом на участь в судовому засіданні позивака не скористалася. Представником позивачки адвокатом Морозовою О.С. подано заяву про розгляд справи без її та позивачки участі, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин. Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, неподання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що, сторони з 06.12.2003 перебували у шлюбі, який розірвано 13.02.2007, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 . Після державної реєстрації розірвання шлюбу позивачка залишила прізвище « ОСОБА_5 ».
Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 01.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №1065, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 . Її батьками є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 .
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 11.06.2013 уклала шлюб із ОСОБА_8 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».
Відповідно до довідки від 20.10.2022 №16-217, ОСОБА_3 є студенткою 2-го курсу групи АНП-21 факультету іноземних мов денної форми навчання на контрактній основі Криворізького державного педагогічного університету ІV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025.
За відомостями Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної у місті ради від 04.08.2018, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де також зареєстрована позивачка, що підтверджується відомостями щодо зареєстрованого місця проживання, зазначеними у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
За приписами ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Із системного аналізу положень ст. 199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається за денною формою навчання, що унеможливлює її трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні.
Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки ОСОБА_3 , що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено.
Отже, з урахуванням викладеного, з огляду на те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги з боку батька, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_1 вимог та можливість їх стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача у заявленому нею розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.
У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 273, 274, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання,у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення донькою навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років, зважаючи на те, яка із зазначених обставин настане першою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 .
Суддя Сіденко С.І.