Справа № 357/9499/21
Провадження № 2/357/462/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю. В.,

за участю:

відповідач ОСОБА_1 ;

представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: 1) ОСОБА_3 ; 2) ОСОБА_4 ; 3) ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 , інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_1 , третя особа Білоцерківська міська рада в особі Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з вищевказаним позовом.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач ОСОБА_3 подав на неї апеляційну скаргу.

На виконання листа Київського апеляційного суду, матеріали цивільної справи № 357/9499/21 передано для розгляду вищевказаної апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

22.12.2021 року після закінчення апеляційного провадження до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області повернулися матеріали вищевказаної цивільної справи.

21.04.2022 року ухвалою суду на місці, що занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

02.08.2022 року ухвалою суду задоволено клопотання адвоката Масловського І.А. та надано можливість останньому приймати участь в судовому засіданні 08.09.2022 року в режимі відоеконференції, однак 07.09.2022 року від представника позивачів надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

Таким чином, після закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті позивачі та їх представник адвокат Масловський І.А., в судові засідання не з`являлись жодного разу, зокрема 30.11.2022 та 16.01.202023 року, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені судом завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі позивачів на адресу суду не надходило.

Листом суду від 25.05.2022 року позивачам роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання позовна заява залишається без розгляду. Вказаний лист отримано позивачами 02.06.2022 року.

В судовому засіданні 16.01.2023 року судом з власної ініціативи здійснено спробу вийти на відеозв`язок з представником позивачів адвокатом Масловським І.А., однак останній на зв`язок не вийшов.

16.01.2023 року в судовому засіданні відповідач та представник відповідача просили залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивачів в судове засідання.

При вирішенні питання про подальший розгляд справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи наведене вище, належне повідомлення позивачів про час і місце розгляду справи, відсутність клопотань від них або їх представника про участь в судовому засіданні через відеозв`язок, або заяви про розгляд справи без участі, зважаючи на роз`яснення судом наслідків повторного неприбуття в судове засідання, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Слід зазначити, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для чергового відкладення розгляду справи (судового засідання), враховуючи обізнаність позивачів про ініційоване ними судового провадження та зважаючи на відсутність жодних дій з їх боку для завершення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 13, 223, 257, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву: 1) ОСОБА_3 ; 2) ОСОБА_4 ; 3) ОСОБА_5 , - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали (судового рішення), зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 18.01.2023 року.

Суддя А. Ю. Цуранов