Справа № 242/6622/21
Провадження № 2/242/193/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський завод металевих конструкцій» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває з відповідачем у трудових відносинах, де працює на посаді вантажника ГС з 19.06.2017 року. Відповідач, починаючи з серпня 2021 року, заборгував позивачу заробітну плату, яку не виплатив до теперішнього часу. Вважає, що відповідач таким чином порушив трудове законодавство. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 16 757 грн. 58 коп.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20.12.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський завод металевих конструкцій» докази по справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить суд слухати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи належним чином повідомлений, до суду надано заяву, в якій просять суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнає, оскільки заборгованість по заробітній платі у розмірі 16 757, 58 грн. погашена в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основним Законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimateexpectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.11.2010 року, ОСОБА_1 19.06.2017 року прийнятий вантажником на завод ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій», відповідно до наказу № 82к від 16.06.2017 року.

Згідно розрахункового листа за листопад 2021 року ПрАТ «АЗМК» ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату у розмірі 6 646 грн. 60 коп., утримано у розмірі 1431 грн. 06 коп., належить до виплати у розмірі 5215 грн. 54 коп., та має заборгованість по заробітній платі на кінець місяця у розмірі 16 757 грн. 58 коп.

Згідно довідки №38/ВМЗ від 20.11.2022 року, виданої ПрАТ «АЗМК», станом на 30.11.2021 року ОСОБА_1 мав заборгованість із заробітної плати за період серпня 2021 року по листопад 2022 року у розмірі 16 757 грн. 58 коп. У період з 01.12.2021 року по 20.11.2022 року ОСОБА_1 перераховано 16 757 грн. 58 коп., а саме: 10.12.2021 р. 1008,00 грн.; 17.12.2021 р. 1008,93 грн.; 24.12.2021 р. 2018,81 грн.; 24.12.2022 р. 981,19 грн.; 21.01.2022 р.- 1144,07 грн.; 28.01.2022 р. 1144,07 грн.; 04.02.2022 р. 1306,93 грн.; 11.02.2022 р. 732,51 грн.; 18.02.2022 р. 732,50 грн.; 24.02.2022 р. 1465,03 грн.; 29.12.2021 р. 815,92 грн.; 11.03.2022 р. 1000,00 грн.; 10.08.2022 р. 1000,00 грн.; 19.08.2022 р. 1000,00 грн.; 12.09.2022 р. 500,00 грн.; 17.11.2022 р. 899,62 грн.

Згідно відомостям зарахування заробітної плати, виданими керівником проекту «Обробка вхідної кореспонденції та взаємодії з контролюючими органами ГО» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 табельний номер НОМЕР_2 було зараховано заробітну плату за період з 10.12.2021 р. 1008,00 грн.; 17.12.2021 р. 1008,93 грн.; 24.12.2021 р. 2018,81 грн.; 24.12.2022 р. 981,19 грн.; 21.01.2022 р.- 1144,07 грн.; 28.01.2022 р. 1144,07 грн.; 04.02.2022 р. 1306,93 грн.; 11.02.2022 р. 732,51 грн.; 18.02.2022 р. 732,50 грн.; 24.02.2022 р. 1465,03 грн.; 29.12.2021 р. 815,92 грн.; 11.03.2022 р. 1000,00 грн.; 10.08.2022 р. 1000,00 грн.; 19.08.2022 р. 1000,00 грн.; 12.09.2022 р. 500,00 грн.; 17.11.2022 р. 899,62 грн.

За приписами статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини першої статтею 94 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 115 КЗпП України, яка узгоджується з вимогами статті 24 Закону України «Про оплату праці», встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні початку відпустки.

Таким чином, обов`язок із проведення з працівником розрахунку покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану плату.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» за своєю структурою заробітна плата складається: з основної - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків); із додаткової - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій); а також із заохочувальних та компенсаційних виплат - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені цими актами норми.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження обставин, зазначених в позові, надано копію розрахункового листа, однак інших доказів щодо виплати або наявної заборгованості по заробітній платі по теперішній час ним не надано.

Таким чином, суд, оцінивши у сукупності наявні у матеріалах справи докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до довідки №38/ВМЗ від 20.11.2022 року, виданої ПрАТ «АЗМК», заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 виплачена у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 38, 40, 116, 117, 232, 237-1, 264, 430 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський завод металевих конструкцій» (місцезнаходження за адресою: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Маяковського, буд. 94, ), про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська