Справа № 202/7777/22
Провадження № 2/202/472/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2023 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Гепал Роман Миколайович звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У своїй позовній заяві представник позивача посилається на те, що 02 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої, на підставі довіреності від 01.02.2022, посвідченої приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Стародубцевою Людмилою Володимирівною, за реєстровим №241, діяв ОСОБА_3 , був укладений письмовий Договір позики №Х020222-02, предметом якого було передання у власність позичальника грошових коштів у сумі 446094 гривні 00 коп, що за курсом продажів доларів США в AT КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,55 грн.) на день укладення цього Договору було еквівалентно 15625 доларів США. Кінцевий строк повернення відповідачем грошових коштів, відповідно до п.1 Договору становив 02 липня 2022 року включно.

Відповідач не дотрималась взятих на себе зобов`язань за Договором позики, заходів щодо повернення боргу у визначені строки не вжила та позику позивачу не повернула.Відповідно до Договору позики, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому AT КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення платежу за цим договором. Згідно довідки AT КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США станом на 13.10.2022 (дата подачі позову) становить 40,50 грн. Отже, сума боргу за Договором позики №Х020222-02, станом на дату подачі позову (13.10.2022), становить 632812 грн. 50 грн. (15625 доларів США*40,50 грн).

Враховуючи наведене представник позивача просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики №Х020222-02 від 02.02.2022 у сумі 632812 грн. 50 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 86061 грн. 25 коп., а також суму сплаченого судового збору, у розмірі 6328 грн. 13 коп.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача в якій останній просить розглянути справу без його участі та зазначив, що просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої, на підставі Довіреності, посвідченої 01.02.2022 року приватний нотаріусом Краматорського районного нотаріального Округу Донецької області Стародубцевою Людмилою Володимирівною, за реєстровим №241, діє ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , діючи Добровільно, відповідно до власного вільного волевиявлення, що відповідає внутрішній волі, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо Недійсності правочинів, було укладено договір позики № ХО020222-02 (далі Договір).

Відповідно до умов даного договору Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник Приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 446 094 гривні 00 копійок, що є еквівалентом 15625 доларів США, за курсом продажів доларів США в AT «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 28,550грн.). В свою чергу Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно визначеними цим договором умовами Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде 15625 доларів США, не пізніше ніж через 5 місяців з моменту укладення даного договору, тобто до 02.07.2022 року. За домовленістю Сторін позика є безпроцентною.(пункт 1 Договору)

Пунктом 2 Договору визначено, що сума позики, встановлена п. 1 даного договору, отримана позичальником від Позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі.

Пунктом 5 Договору визначено графік повернення позичальником грошових коштів, а саме: до 02.03.2022 - 17844 грн. (еквівалент 625 доларів США); до 02.04.2022 - 17844 грн. (еквівалент 625 доларів США); до 02.05.2022 - 17844 грн. (еквівалент 625 доларів США); до 02.06.2022 - 17844 грн. (еквівалент 625 доларів СІЛА); до 02.07.2022 - 374719 грн. (еквівалент 13125 доларів США).

З метою забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань за Договором, в тому числі, щодо повернення суми позики, можливих штрафних санкцій,Позичальник укладає договір застави транспортного засобу (далі - Договір застави) (п. 11 Договору).

Забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за цим договором є передача в заставу рухомого майна автомобіля марки INFINITI, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_2 , 2015 р.в., тип кузова -- загальний легковий седан, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та належить «Позичальнику» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 01.02.2022 року ТСЦ 1443.

Отримання зазначеної в Договорі суми грошових коштів підтверджується умовами Договору та розпискою від 02.02.2022 року, що в ході розгляду справи відповідачем не оспорювалось.

Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже за діючими положеннями законодавства умови про предмет договору в будь-якому випадку є істотною умовою, без якої неможливо встановити суть зобов`язання.

Частиною 2 статті 640 ЦК України врегульовано момент укладення договору, за якою якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

В правовій доктрині залежно від моменту виникнення прав і обов`язків у сторін договору розрізняють два види договорів: консенсуальні і реальні.

Консенсуальні договори це договори, які вважаються укладеними з моменту досягнення угоди зі всіх істотних умов у формі, необхідній за законом.

Реальними визнаються договори, в яких для виникнення прав і обов`язків недостатньо угоди, а необхідна ще й передача речі (речей).

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наведені норми статті 1046 ЦК України розкривають поняття такого окремого виду цивільного зобов`язання як позика, встановлюючи його зміст та момент укладення договору.

З аналізу даної норми вбачається, що предметом договору позики можуть бути, зокрема, грошові кошти, які передаються однією стороною (позикодавцем) у власність другій стороні (позичальникові) з обов`язковим поверненням суми позики. При цьому для укладення договору позики обов`язковим є передання грошей позичальникові, тобто даний вид договору є реальним.

Після передання грошей договір вважається укладеним та у сторін виникають взаємні права та обов`язки, зокрема у позичальника виникає обов`язок повернути всю суму коштів.

Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до Договору та розписки від 02.02.2022 року, виданої та підписаної ОСОБА_3 , який на підставі довіреності, посвідченої 01.02.2022 року приватний нотаріусом Краматорського районного нотаріального Округу Донецької області Стародубцевою Людмилою Володимирівною, за реєстровим №241, діяв від імені ОСОБА_2 вбачається, що він взяв у позивача грошові кошти в сумі 446094,00 гривень.

При цьому, Відповідно до п.9 Договору, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п.1 цього Договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в AT КБ «ПРИВАТБАНК» на день здійснення кожного платежу за цим договором.

Згідно довідки AT КБ «ПРИВАТБАНК» курс гривні до долара США станом на 13.10.2022 (дата подачі позову) становить 40,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно до ст.ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання.

Згідно п. 5 ч. 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Законодавець передбачив, що спрямування сторін договору має резюмувати безперечне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, суд погоджується із доводами представника позивача про фактичне порушення прав позивача.

Через неналежне виконання відповідачем умов Договору за відповідачем наявна заборгованість, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем, станом на 13.10.2022 року, становить 632812 грн. 50 грн. (15625 доларів США*40,50 грн.).

Відповідач до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ході розгляду справи відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу щодо повернення суми позики чи спростування посилань позивача, зокрема, розрахунку заборгованості.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, оскільки відповідач не повернула взяті нею у позику грошові кошти, тобто не виконала зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору позики, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором позики №Х020222-02, станом на дату подачі позову (13.10.2022), становить 632812 (шістсот тридцять дві тисячі вісімсот дванадцять) грн. 50 грн. (15625 доларів США*40,50 грн).

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

12 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Гупал Романом Миколайовичем укладено договір № б/н про надання правової допомоги.

Згідно акту наданих послуг від 13.10.2022 року, станом на дату подачі позовної заяви, виконано робіт на суму 16080 грн. Крім того, у разі прийняття рішення по справі на користь позивача, він має сплатити додатковий гонорар у розмірі 10% від суми задоволених позовних. Сума позовних вимог складає 632812,50 грн. (10% від даної суми складає 63281,25 грн.). Отже, сума витрат на професійну правничу допомогу становить 86061 грн. 25 коп.

При вирішенні питання про присудження витрат на правничу допомогу суд враховує позицію Верховного Суду, у постанові від 12.05.2020 по справі № 904/4507/18, про те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Судом враховується, що відповідачем в ході розгляду справи не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не надано доказів наявності у неї скудного фінансового становища.

Також позивачем були понесені витрати на оплату судового збору у розмірі у розмірі 6328,13 гривень за подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 6328,13 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 86061,25 гривень.

Керуючись ст. ст.4,12,13,81,137,141, 263,265, 259, 268, 280-282 351,352,355 ЦПК України, ст.ст.545,625,1046,1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) суму боргу за Договором позики № ХО020222-02 від 02 лютого 2022 року, станом на 13.10.2022 року в розмірі 632812 гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 6328,13 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 86061,25 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його складення в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський