Провадження №2/523/1990/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання Мішаглі Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивачка просить змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 травня 2019 року у твердій грошовій сумі в розмірі 1 013,50 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, просила стягнути понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 12 483,66 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 травня 2019 року по справі № 523/2690/19, вирішено стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1 013,50 грн. щомісячно. Наразі розмір аліментів не дозволяє позивачу в повній мірі забезпечити повноцінне утримання дитини, в зв`язку з чим вважає доцільним змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). Крім того зазначає, що дитина з 20 грудня 2020 року відвідує школу програмування «Логіка», за що позивачем було проплачено навчання у розмірі 21 299,73 грн. за 2020-2021рр. Також ОСОБА_3 має проблеми зі здоров`ям, проходить медичні обстеження, приймає медичні препарати, в зв`язку з чим нею понесені додаткові витрати половину з яких, а саме 1 833,80 грн. відповідач повинен компенсувати. Враховуючи, що батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частину понесених додаткових витрат, що складає 12 483, 66 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив що позов визнає частково, не заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, однак додаткові витрати визнав в розмірі 1 833,80 грн.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як вбачається із свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, зобов`язаний утримувати його до досягнення ним повноліття (а.с.12)

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 травня 2019 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Суворовського районного суд м. Одеси від 24.10.2008 року по цивільній справі № 2-5603/08, та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 013,50 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною віку повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17)

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 виданим 09 липня 2020 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив ім`я на ОСОБА_3 , про що 09 липня 2020 року зроблено актовий запис № 41 (а.с.14).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання /перебування фізичної особи на території м. Одеси(а.с.13).

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.183 та ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України , не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 Сімейного кодексу України , не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхнього спільного з позивачем сина визначено судом у твердій грошовій сумі в розмірі 1 013,50 грн.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Беручи до уваги викладене, суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що відповідач не заперечує щодо зміни способу стягнення з нього аліментів, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до п. 23Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат понесених позивачем на обстеження дитини, придбання ліків, визнав у розмірі 1 833,80 грн., в частині стягнення додаткових витрат понесених на навчання у школі програмування «Логіка» у розмірі 10 649,86 грн. заперечував, оскільки позивачем не доведено необхідність такого коштовного навчання, відповідач не давав свої згоди на платне навчання сина, крім того, зазначив що має на утриманні ще одну неповнолітню дитину.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач ОСОБА_1 зазначила, що наявність на утриманні у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини не звільняє відповідача від обов`язку утримувати сина ОСОБА_3 , крім того, оплата за навчання у розмірі 21 299,73 грн. проводилася за 2 роки, тобто виходить по 443,70 грн. щомісяця з кожного з батьків. Зазначила, що навчання сина у школі програмування «Логіка» погоджувалося з відповідачем. На підтвердження здібностей у сфері програмування надала Диплом виданий ОСОБА_3 у 2021 році.

Судом встановлено, що позивачем підтверджено копіями квитанцій, понесені додаткові витрати на дитину медичного характеру, а саме консультації лікарів, медичного обстеження, придбання ліків, отже 1/2 понесених додаткових витрат на загальну суму 3 667,65 грн. відповідач як батько дитини, повинен компенсувати позивачці, тобто в розмірі 1 833,38 грн.

Одночасно, підлягає стягненню з відповідача частина понесених позивачкою додаткових витрат у розмірі 9 800 грн. на оплату навчання у школі програмування «Логіка» за 2021 рік та 98 грн. комісії за переказ, а саме в розмірі 4 949,00 грн.

При цьому, враховуючи, що до матерів справ не долучено підтверджуючих доказів щодо проходження навчання у школі програмування «Логіка» ОСОБА_3 у 2022 році, тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог у цій частині.

В порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 84, 180-185, 192 СК України, ст.ст. 5, 81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.05.2019 року у справі № 523/2690/19, з 1013,50 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 6 782,38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908, 00 гривень на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2023 року.

Суддя