Справа № 148/2108/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Райковської О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто"" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

16 січня 2023 року на адресу суду з Тульчинського районного суду надійшла дана цивільна справа.

ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 9-1 від 14 червня 2021 року у розмірі 6704 грн. та понесені судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9-1, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн строком на 16 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Згідно п. 1.2 кредитного договору, первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування.

Строк надання кредиту відповідно до п.1.3 Кредитного договору становить 16 днів.

Відповідно до п.п.2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

Згідно п. 3.3. Кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 4 % від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 14 грудня 2022 року становить 6704 грн, що складається з: заборгованості за кредитом 2000 грн., заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом за період з 14.06.2021 року по 30.06.2021 року та заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 4% за кожен день користування кредитом за період з 01.07.2021 року по 19.08.2021 року відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України 4000 грн.

Враховуючи, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість відповідачем за кредитним договором у встановлений строк не була погашен, тому ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто» з метою відновлення порушених прав вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

13 лютого 2023 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому остання вказує, що позовні вимоги визнає повністю. Просить зменшити розмір судових витрат і відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала 2000 грн. строком на 16 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту (а.с.11-12).

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. шляхом переказу на картковий рахунок. Однак, відповідач умов договору не виконував, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості у відповідача утворилася заборгованість, що становить 6704 грн., в тому числі: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 грн.; заборгованості по несплаченим процентам 704 грн. та заборгованості по несплаченим процентам за неправмірне користування грошовими коштами в розмірі 4000 (а.с.15).

17 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» уклали Договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 9-1 від 14.06.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто» (а.с. 25-27).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Ріальто» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 6704 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням визнання заявлених вимог відповідачем, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а саме 992,40 грн.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано договір про надання юридичних послуг від 02 червня 2022 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та адвокатом Руденком К.В., акт №11 прийому-передачі наданих послуг та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені представником позивача витрати у сумі 9000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141,206, 263, 265, 280, 281, 430 ЦПК України України; ст. ст. 526, 530, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Ріальто" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто"" на рахунок п/р IBAN НОМЕР_3 в АТ КБ " Приватбанк", код банку 305299, ЄДРПОУ 4349295 заборгованість за договором № 9-1 від 14.06.2021 року станом на 14.12.2022 року у розмірі 6704 грн ( шість тисяч сімсот чотири гривень), яка складається з 2000 (дві тисячі гривень)- заборгованості за кредитом; з 704 грн. (сімсот чотири гривень)- заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 2.2% за кожен день користування кредитом за період з 14.06.2021 року по 30.06.2021 року; з 4000 грн. (чотири тисячі гривень) - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 01.07.2021 року по 19.08.2021 року відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто", з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок ), відповідно до платіжного доручення № 515 від 14.12.2022 року .

Стягнути з ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто"" сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок)..

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" надлишково сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок), відповідно до платіжного доручення № 515 від 14.12.2022 року .

Стягнути з ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто"понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2023 року.