Провадження № 2/752/2703/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

01 лютого 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,-

в с т а н о в и в:

у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на її користь 61 499,00 грн. на відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , 992,40 грн. понесених витрат по сплаті судового збору, 4 000,00 грн. - витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів та 5 000,00 грн. - витрат, сплачених на професійну правничу допомогу.

На мотивування заявлених позовних вимог позивач вказує, що вона є власником вказаної вище квартири, в якій на підставі акта комісії про залиття квартири від 26.02.2022 року при обстеженні було встановлено, що пошкоджено коридор великий - частково фарбування стін, стеля та верхня частина шафи купе; коридор менший - частково стіни та стеля натяжна, дверна коробка; стеля у вбиральні та ванній кімнаті, тумба під пральну машину; менша кімната - частково стеля натяжна та стіна, яка межує з вбиральнею.

Комісією з`ясовано, що залиття квартири АДРЕСА_1 , сталося внаслідок протікання радіатора опалення на з`єднанні у ванній кімнаті квартири № 36 .

Згідно звіту про оцінку № 1882/22 від 04.03.2022 року вартість майнової шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , через протікання радіатора опалення у вище розташованій квартирі № 36 , становить 61 499,00 грн.

Оскільки відповідач, будучи власником квартири АДРЕСА_3 , добровільно не хоче відшкодувати завдану їй шкоду, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, в зв`язку із чим, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 11.10.2022 року відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін, наданий строк на подання заяв по суті справи. (а.с. 93-94).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач відзив на позов не подав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Згідно з відомостями з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2022 року відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 з 08.10.2019 року (а. с. 16-17).

Як вбачається з акта, складеного комісією представниками ТОВ «Е.К.» «Комфорт-Майстер» від 26.02.2022 року, в квартирі АДРЕСА_1 , трапилося залиття квартири, через яке пошкоджено коридор великий - частково фарбування стін, стеля та верхня частина шафи купе; коридор менший - частково стіни та стеля натяжна, дверна коробка; стеля у вбиральні та ванній кімнаті, тумба під пральну машину; менша кімната - частково стеля натяжна та стіна, яка межує з вбиральнею. Залиття квартири позивача сталося внаслідок сталося внаслідок протікання радіатора опалення на з`єднанні у ванній кімнаті квартири № 36 (а.с. 10).

Згідно звіту про оцінку № 1882/22 від 04.03.2022 року вартість майнової шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , через протікання радіатора опалення у вище розташованій квартирі № 36 , становить 61 499,00 грн. (а.с.19-59).

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи.

Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч. 1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи представлений стороною позивача акт на предмет його належності та допустимості, суд виходить із того, що такий складений у відповідності до вимог пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 та відповідає формі акта, встановленій в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

В такому акті зазначено причини та місце з якого здійснено залиття квартири позивача.

Крім того, судом враховується та обставина, що наданий акт є лише одним із доказів, однак не єдиним, що підтверджує факт залиття квартири позивача та її причину внаслідок недбалості відповідача.

Проте, стороною відповідача не надано жодного доказу на заперечення самого факту залиття квартири позивача з вини ОСОБА_2 , а також щодо визначеної ОСОБА_1 вартості матеріальної шкоди завданої залиттям її квартири АДРЕСА_1 .

Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на те, що судом встановлено вину відповідача у залитті квартири позивача, то з ОСОБА_2 необхідно стягнути заподіяну залиттям шкоду в розмірі 61 499,00 грн., визначену звітом про оцінку № 1882/22 від 04.03.2022 року.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані із розглядом справи покладаються на відповідача.

За змістом ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, й витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У зв`язку із чим, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , 4000,00 грн. сплачених за проведення оцінки майнової шкоди згідно договору № 1882/22 від 26.09.2022 року (а.с. 75-79), що підтверджується квитанцією № АК92-ОТ9В-ВХР3-53А0 від 29.09.2022 року (а.с. 81).

Крім того, позивачем суду було надано договір № БОІ-30/09/2022 про надання правової допомоги від 30.09.2022 року разом додатковою угодою № 1 від 30.09.2022 року до вказаного договору (а.с. 82-84, 85) та квитанцію до прибуткового касового ордера № 23 від 30.09.2023 року, з яких вбачається, що позивачем дійсно оплачено послуги адвокату в сумі 5 000,00 грн. (а.с. 86).

Крім цього, з відповідача на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 04.10.2022 року, код квитанції 9283-3415-3450-6531 (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1192 ЦК України, п. 2.3.6. Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, ст. ст. 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію збитків внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , в розмірі 61 499,00 грн. (шістдесят одну тисячу чотириста дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок).

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок) сплачених за проведення оцінки майнової шкоди, оплачені послуги з правової допомоги в сумі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) та понесені витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 992,40 грн.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко