Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/20/23
Провадження № 2/499/71/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"19" січня 2023 р. смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., перевіривши на виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Іванівської селищної ради Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі батька у її вихованні

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою до ОСОБА_3 звернувся адвокат Врона А.В., який діє в інтересах та від імені ОСОБА_2 , в якій просить зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення запропонованого позивачем графіком побачень на спілкувань з батьком.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 11.01.2023 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу та його представнику строк для усунення недоліків. Відповідно до змісту вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви необхідно: вказати повний статус третьої особи, зазначити обставин та докази, що підтверджують порушення прав позивача, а саме про наявність перешкод зі сторони відповідача у спілкуванні позивачем з дитиною, наявність спору між батьками з цього питання, зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та надати докази, що підтверджують їх вжиття, оскільки законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання даного спору.

Копія вказаної ухвали суду направлена на електронну адресу представника позивача та отримана ним 12.01.2023 року.

16.01.2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до змісту даної заяви представник позивача, останній визначив статус третьої особи, а саме зазначив, що орган опіки та піклування Іванівської селищної ради Одеської області є третьою особою, без самостійних вимог на стороні позивача, вказав, що даний спір не передбачає собою вжиття заходів обов`язкового досудового врегулювання, сам по собі факт звернення до суду з даним позовом вказує на наявність порушеного права позивача. Представник позивача просив відкрити провадження по справі.

Однак суд не погоджується з позицією представника позивача та вважає за необхідне повернути позовну заяву через не усунення недоліків у зв`язку з наступним.

Судом зверталась увага сторони позивача на те, що відповідно до ч.1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, згідно із яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 1, 2 ст. 159 СК України).

Відповідно до п.73 Постанови Кабінету Міністрів від 24.09.2008 р. № 866 «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі виникнення спору між батьками щодо участі і вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації, копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з батьків, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають значення.

Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Тобто однією із законодавчо визначених умов для пред`явлення позову про визначення участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, являється наявність рішення органу опіки та піклування, яке приймається на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, та яке не виконується стороною відповідача. Отримання такого висновку у порядку розгляду справи не є підтвердженням, що він завідомо не буде виконуватися відповідачем.

Позивачем зазначених вимог закону не дотримано, не вказано, чи звертався він до відповідного органу опіки та піклування з даного приводу та до матеріалів позовної заяви не долучено рішення органу опіки та піклування про визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними позивача, а також доказів того, що відповідач ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування.

Відтак суд зазначає, що передумовою звернення до суду з даним позовом є невиконання одним з батьків рішення органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.4ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивач та його представник у зазначений в ухвалі строк не усунув недоліки заяви, її слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 185, п.1 ч.1 ст.258, ч.1 ст.260, ч.2 ст.261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Іванівської селищної ради Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі батька у її вихованні - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати перешкоди, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя:І. В. Погорєлов