ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м.Суми

Справа №587/735/22

Номер провадження 22-ц/816/25/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 адвоката Сапіча Володимира Михайловича на рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 серпня 2022 року, в складі судді Черних О.М.,

встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 18.09.2015 року по 21.12. 2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

У період шлюбу сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21.12.2018 року шлюб між сторонами розірвано, та з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем обов`язки по утриманню дитини належним чином не виконувались, унаслідок чого станом на 01.05.2022 року утворилась заборгованість у сумі 46308,86 грн, що є підставою для нарахування неустойки (пені), розмір якої не може бути більшим ніж 100% заборгованості.

Посилаючись на вищезазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 46308,8 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 44012 грн 36 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що виникнення з вини платника аліментів заборгованості по їх сплаті є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України, у зв`язку із чим наявні підстави для стягнення ОСОБА_2 на користь позивачки заборгованості по пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачкою не доведено заборгованість по аліментах виникла з його вини, оскільки він був позбавлений доходу через запроваджений карантин в Україні та оголошення воєнного стану.

Вказує, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи, а тому не зміг надати суду докази про реєстрацію іншого шлюбу з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебування на його утриманні батьків та 92-х річної баби, а отже вважає, що наявність вказаних обставин є підставою для зменшення розміру неустойки.

Зазначає, що вказана державним виконавцем для розрахунку аліментів середня заробітна плата для працівника Сумського району, не відповідає розміру заробітної плати, яка міститься у статистичній інформації для штатних працівників за видами економічної діяльності по Сумському району у 2018-2021 роках, у зв`язку з чим державним виконавцем неправильно проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Доводить, що пеня по аліментах має нараховуватися з часу відкриття виконавчого провадження 19.02.2019 року, тому вважає, що судом безпідставно нараховано пеню з 25.10.2018 року.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Сапіча В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Сапіч В.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно проведено розрахунок пені по аліментах в частині того, що максимальний розмір пені ним розраховувався за кожний місяць окремо.

Крім того незважаючи на те, що розрахунок пені був зроблений позивачкою за іншою формулою, загальний її розмір, виходячи з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідачем, наданої державним виконавцем, всерівно є більшим ніж сума 46308,86 грн, як вказано в розрахунку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Сапіч В.М. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, 18 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб (а.с. 5).

Сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2018 року, яке набрало законної сили 21 січня 2019 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягувати з 25.10.2018 року (а.с. 6).

Отже судом рішенням визначено час з якого з відповідача слід стягувати аліменти - 25.10.2018.

19 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Євтушенко Я.В. відкрито виконавче провадження №58406955, за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 587/2392/18, видного 21 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини від його доходів (а.с. 8).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Гречка А.В., за період з 25 жовтня 2018 року по травень2022 року включно загальний розмір заборгованості по аліментах становить 46308, 86 грн (а.с. 9).

Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (стаття 8 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 2 статті 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).

Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку.

У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина 3 статті 195 СК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії;положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин;в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України;при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1 та 2 статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:

«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства;

учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів.

невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи;

стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів;

розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %;

при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованістьза аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць

Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21.

Встановлено, що у відповідача виникла непогашена заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються за рішенням суду в межах виконавчого провадження № 58406955, яке перебуває на виконанні у Сумському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, розмір заборгованості по аліментах станом на травень 2022 року складав 46308,86 грн.

ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання судового рішення, яким з нього стягнуто аліменти на утримання сина.

Також матеріали справи не містять доказів на спростування відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, тому позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Висновок суду про виникнення заборгованості зі сплати аліментів з 25 жовтня 2018 року є правильним, оскільки рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 грудня 2018 року визначено «починаючи стягувати з 25.10.2018 року» набрало законної сили у такій редакції.

Таким чином, у період з 25.10.2018 відповідач зобов`язаний був виконувати рішення суду, а тому з цього часу у нього виникає заборгованість зі сплати аліментів.

Також колегія суддів приходить до висновку, що наведений судом першої інстанції розрахунок пені за прострочення сплати аліментів та обрахована сума пені не узгоджується з порядком обчислення неустойки (пені), викладеним у правовій позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, які виникли у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а лише згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць, а не в рахунок майбутніх платежів, як зазначив суд першої інстанції.

Встановлено, що за період з 01.05.2019 року по 30 червня 2021 року ОСОБА_6 були здійснені часткові платежі на погашення заборгованості по аліментах, які необхідно зараховувати на попередні періоди.

Розрахунок пені по аліментах на утримання сина ОСОБА_3 , здійснюється наступним чином:

269,16 грн.( заборгованість за жовтень 2018 року, сплачена 01.05.2019)*1%* 181 ( 01.11.2018 по 30.04.2019) =487,18грн

2137,91грн.( заборгованість з урахуванням листопада 2018 року, сплачена 01.05.2019)*1% *151 (01.12.2018 по 30.04.2019)=3228,24грн

4046,66грн ( заборгованість з урахування грудня 2018 року, сплачена 01.05.2019) *1% * 120 (з 01.01.2019 по 30.04.2019)=4855,99грн

5998,16 грн (заборгованість за січень 2019 року сплачена 01.05.2019) * 1% * 89 днів (з 01.02.19 по 30.04.2019) =5338,36грн;

1040,11 грн (частина непогашеної заборгованості за січень 2019 року сплачена 01.06.2019) * 1% * 120 днів (з 01.02.19 по 31.05.2019) = 1248,13 грн, (але не більше 100% заборгованості - 1040,11 грн);

1951,5 грн (заборгованість за лютий 2019 року сплачена 01.06.2019) * 1% * 92 дні (з 01.03.19 по 31.05.2019) = 1795,38 грн;

943,11 грн (частина непогашеної заборгованості за березень 2019 року сплачена 01.08.2019) * 1% * 122 дні (з 01.04.19 по 31.07.2019) = 1150,59 грн, (але не більше 100% заборгованості - 943,11 грн );

2395,5 грн (заборгованість за квітень 2019 року сплачена 01.08.2019) * 1% * 92 дні (з 01.05.19 по 31.07.2019) = 2203,86 грн;

1534,11 грн (частина непогашеної заборгованості за травень 2019 року сплачена 01.10.2019) * 1% * 122 дні (з 01.06.19 по 30.09.2019) = 1871,61 грн,(але не більше 100% заборгованості 1534,11 грн);

1929,61 грн (частина непогашеної заборгованості за червень 2019 року сплачена 01.11.2019) * 1% * 123 дні (з 01.07.19 по 31.10.2019) : 100 = 2373,42 грн,(але не більше 100% заборгованості 1929,61 грн);

2127,86 грн (частина непогашеної заборгованості за липень 2019 року сплачена 01.12.2019) * 1% * 122 дні (з 01.08.19 по 30.11.2019) = 2595,99 грн,(але не більше 100% заборгованості 2127,86 грн);

376,11 грн (частина непогашеної заборгованості за серпень 2019 року сплачена 01.01.2020) * 1% * 122 дні (з 01.09.19 по 31.12.2019)= 458,85грн,(але не більше 100% заборгованості 376,11 грн);

2198,25 грн (заборгованість за вересень 2019 року сплачена 01.01.2020) * 1% * 92 дні (з 01.10.19 по 31.12.2019) = 2022,39 грн;

131,36 грн (частина непогашеної заборгованості за жовтень 2019 року сплачена 01.02.2020) * 1% * 92 дні (з 01.11.19 по 31.01.2020) = 120,85 грн;

2227 грн (заборгованість за листопад 2019 року сплачена 01.02.2020) * 1% * 62 дні (з 01.12.19 по 31.01.2020) = 1380,74 грн;

2227 грн (заборгованість за грудень 2019 року сплачена 01.02.2020) * 1% * 31 день (з 01.01.2020 по 31.01.2020) = 690,37 грн;

1750,86 грн(частина непогашеної заборгованості за січень 2020 року сплачена 01.04.2020) * 1% * 60 днів (з 01.02.20 по 31.03.2020) = 1050,52 грн;

1416,36 грн (частина непогашеної заборгованості за лютий 2020 року сплачена 01.06.2020) * 1% * 92 дні (з 01.03.20 по 31.05.2020) = 1303,05 грн;

2165,5 грн (заборгованість за березень 2020 року сплачена 01.06.2020)* 1% * 61 день (з 01.04.20 по 31.05.2020) = 1320,95 грн;

1878,63 грн (частина непогашеної заборгованості за квітень 2020 року сплачена 01.09.2020) * 1% * 123 дні (з 01.05.20 по 31.08.2020) = 2310,71 грн, (але не більше 100% заборгованості 1878,63 грн);

2296,75 грн (заборгованість за травень 2020 року сплачена 01.09.2020)* 1% * 92 дні (з 01.06.20 по 31.08.2020) = 2113,01 грн;

1472,13 грн (частина непогашеної заборгованості за червень 2020 року сплачена 01.02.2021) * 1% * 215 днів (з 01.07.20 по 31.01.2021) = 3165,08 грн, (але не більше 100% заборгованості 1472,13 грн);

2294,25 грн (заборгованість за липень 2020 року сплачена 01.02.2021) * 1% * 184 дні (з 01.08.20 по 31.01.2021) = 4221,42 грн, (але не більше 100% заборгованості 2294,25 грн);

2294,25 грн (заборгованість за серпень 2020 року сплачена 01.02.2021) * 1% * 153 дні (з 01.09.20 по 31.01.2021) = 3510,20 грн, (але не більше 100% заборгованості 2294,25 грн);

2294,25 грн (заборгованість за вересень 2020 року сплачена 01.02.2021) * 1% * 123 дні (з 01.10.20 по 31.01.2021) = 2821,93 грн, (але не більше 100% заборгованості 2294,25 грн);

2294,25 грн (заборгованість за жовтень 2020 року сплачена 01.02.2021) * 1% * 92 дні (з 01.11.20 по 31.01.2021) = 2110,71 грн;

443,38 грн ( частина непогашеної заборгованості за листопад 2020 року сплачена 01.06.2021 року)* 1% * 182 дні (з 01.12.20 по 31.05.2021) = 806,95 грн, (але не більше 100% заборгованості 443,38 грн);

2294,25 грн (заборгованість за грудень 2020 року сплачена 01.06.2021) * 1% * 151 день (з 01.01.21 по 31.05.2021) = 3464,32 грн; (але не більше 100% заборгованості 2294,25 грн);

2294,25 грн (заборгованість за січень 2021 року сплачена 01.06.2021) * 1% * 120 день (з 01.02.21 по 31.05.2021) = 2753,1 грн; (але не більше 100% заборгованості 2294,25 грн);

2294,25 грн (заборгованість за лютий 2021 року сплачена 01.06.2021) * 1% * 92 дні (з 01.03.21 по 31.05.2021) = 2110,71 грн;

368,38 грн (частина непогашеної заборгованості за березень 2021 року) * 1% * 426 днів (з 01.04.21 по 31.05.2022) = 1569,30 грн; (але не більше 100% заборгованості 368,38 грн);

3042,25 грн (заборгованість за квітень 2021 року) * 1% * 396 днів (з 01.05.21 по 31.05.2022)= 12047,31 грн; (але не більше 100% заборгованості 3042,25 грн);

3042,25 грн (заборгованість за травень 2021 року) * 1% * 365 днів (з 01.06.21 по 31.05.2022) = 11104,21грн; (але не більше 100% заборгованості 3042,25 грн);

2815,25 грн (заборгованість за червень 2021 року) * 1% * 335 днів (з 01.07.21 по 31.05.2022) = 9431,09грн; (але не більше 100% заборгованості 2815,25 грн);

2815,25 грн (заборгованість за липень 2021 року) * 1% * 304 дні (з 01.08.21 по 31.05.2022) = 8558,36грн; (але не більше 100% заборгованості 2815,25 грн);

2815,25 грн (заборгованість за серпень 2021 року) * 1% * 273 дні (з 01.09.21 по 31.05.2022) = 7685,63грн; (але не більше 100% заборгованості 2815,25 грн);

3091,75 грн (заборгованість за вересень 2021 року) * 1% * 243 дні (з 01.10.21 по 31.05.2022) = 7512,95грн; (але не більше 100% заборгованості 3091,75 грн);

3091,75 грн (заборгованість за жовтень 2021 року) * 1% * 212 дні (з 01.11.21 по 31.05.2022) = 6554,51грн; (але не більше 100% заборгованості 3091,75 грн);

3091,75 грн (заборгованість за листопад 2021 року) * 1% * 182 дні (з 01.12.21 по 31.05.2022) = 5626,99грн; (але не більше 100% заборгованості 3091,75 грн);

3422,5 грн (заборгованість за грудень 2021 року) * 1% * 151 день (з 01.01.2022 по 31.05.2022) = 5167,98грн; (але не більше 100% заборгованості 3422,5 грн);

3422,5 грн (заборгованість за січень 2022 року) * 1% * 120 днів (з 01.02.2022 по 31.05.2022) = 4107,00грн; (але не більше 100% заборгованості 3422,5 грн);

3422,5 грн (заборгованість за лютий 2022 року) * 1% * 92 дні (з 01.03.2022 по 31.05.2022) = 3148,7 грн;

3422,5 грн (заборгованість за березень 2022 року) * 1% * 61день (з 01.04.2022 по 31.05.2022) = 2087,73 грн;

3422,5 грн (заборгованість за квітень 2022 року) * 1% * 31 день (з 01.05.2022 по 31.05.2022) = 1060,98 грн

Загальний розмір пені за неналежне виконання ОСОБА_2 судового рішення за період 25 жовтня 2018 року по 31 травня 2022 року становить 92847,14 грн. Встановивши, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати положення статті 196 СК України та стягнути з відповідача 46308,86 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправильного розрахунку державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів., оскільки ОСОБА_2 мав право або оскаржити дії державного виконавця в частині визначених ним розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, або звернутися із позовом про визначення розміру заборгованості, в порядку визначеному ч. 3 ст. 195 СК України.

У зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення розміру стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

При задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1488,60 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Крім того, суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення зазначив, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, тому колегія суддів вважає стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 992,40 грн.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сапіча Володимира Михайловича задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 18 серпня 2022 року змінити в частині визначення розміру стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 46308 грн 86 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 грн. 40 коп. за розгляд справи у суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1488 грн 60 коп. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законною силу з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина