Справа №752/1719/22
Провадження № 2-др/591/75/22
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2023 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Гончаренко Т.С.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 752/1719/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,-
Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 27.12.2022 закрито провадження у справі на підставі ч. 1 п. 4 ст. 255 ЦПК України у зв?язку з відмовою позивача від позову.
30.12.2022 представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивованою тим, що наявні підстави для стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
У судове засідання відповідач та його представник не з?явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
У судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти задоволення заяви. Зазначили, що докази понесення судових витрат подані із порушенням строку, у зв?язку з чим мають бути залишені без розгляду. Копія меморіального ордера про сплату витрат на професійну правничу допомогу не завірена. Не відповідають дійсності твердження представника відповідача про необгрунтовані позовні вимоги та неправильні дії чи зловживання з боку позивача. Натомість у діях відповідача вбачаються ознаки зловживання процесуальними правами. Заявлені витрати не є співмірними з тим обсягом робіт, які були проведені представником відповідача.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, шо до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони , поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
З наведених вище норм вбачається, що заява про стягнення понесених судових витрат у будь-якому випадку повинна бути подана до закінчення розгляду справи по суті. Враховуючи положення ч. 1 ст. 246 ЦПК України для відшкодування судових витрат після закінчення розгляду справи по суті необхідна не лише відповідна заява сторони, а і зазначення стороною до закінчення судових дебатів про наявність поважних причин, які перешкоджають подати докази понесення судових витрат до закінчення розгляду справи.
Разом із відзивом на позовну заяву представником відповідача було подано попередній розрахунок судових витрат та зазначено про наявність витрат на професійну правничу допомогу.
Заява про відмову позивача від позову була подана безпосередньо у судовому засіданні, яке відбулось 27.12.2022. У судовому засіданні під час вирішення заяви позивача про відмову від позову представником відповідача було повідомлено про наявність витрат на професійну правничу допомогу. Також повідомлено про те, що після узгодження позиції з довірителем щодо їх стягнення, має намір надати докази понесення таких витрат та заяву про ухвалення додаткового рішення протягом п?яти днів з дня вирішення судом клопотання про відмову від позову.
У визначений строк представник відповідача звернувся до суду із цим клопотанням. На переконання суду той факт, що про наявність заяви про відмову від позову представник відповідача дізналась безпосередньо у судовому засіданні, у якому сам відповідач не був присутній, свідчить про поважність причин неможливості узгодити з довірителем позицію та подати докази витрат на правничу допомогу до постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі. Тому наявні підстави для ухвалення додаткового рішення з питання розподілу витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.
Наведеною нормою прямо передбачено право відповідача на відшкодування йому понесених судових витрат у випадку відмови позивача від позову.
Суд не застосовує до спірних правовідносин положення ч. 5 ст. 142 ЦПК України, про які зазначає представник відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов?язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.
Цією нормою врегульовано питання щодо стягнення судових витрат у всіх випадках закриття провадження у справі, які передбачені частиною 1 статті 255 ЦПК України. Натомість частиною 3 статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі закриття провадження у справі з підстав відмови від позову (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України). Тому суд застосовує до спірних правовідносин саме вимоги ч. 3 ст. 142 ЦПК України, як спеціальної норми, оскільки провадження у справі було закрито у зв?язку з відмовою позивача від позову.
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, на яку посилаються позивач з представником як на підставу для відмови у відшкодуванні судових витрат, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Судом під час розгляду справи не встановлено, що будь-яка із осіб, які брали участь у розгляді справи, зловживали процесуальними правами, діяли недобросовісно чи допускали неправильні дії, які б давали підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що 06.07.2022 ОСОБА_3 уклав з адвокатським об?єднанням «Веріта Груп» договір про надання правничої допомоги у цивільній справі №725/1719/22. Відповідно до п. 3.1 договору він діє в суді першої інстанції. Відповідно до п. 4.2. договору гонорар адвокатського об?єднання складає 15 000 грн (а.с. 65,66). 15.07.2022 адвокатським об?єднанням «Веріта Груп» складено рахунок №62 на оплату ОСОБА_3 15 000 грн. за договором (а.с. 67). Меморіальним ордером від 22.07.2022 підтверджується оплата ОСОБА_3 повної вартості послуг за укладеним договором про надання професійної правничої допомоги (а.с. 179).
Суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність детального опису робіт як доказу визначення вартості витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що укладеним відповідачем з адвокатським об?єднанням договором було передачено фіксовану суму гонорару, яка повинна бути сплачена 15 000 грн. Детальний опис проведених робіт та наданих в межах договору про надання правової допомоги послуг викладений представником відповідача у заяві про укладення додаткового рішення. Матеріалами справи підтверджується складання процесуальних документів, вчинення процесуальних дій та участь у судових засіданнях під час розгляду даної справи керуючим партнером адвокатського об?єднання «Веріта Груп» адвокатом Молібог Ю.М., як представником відповідача.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Такий висновок виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем підтверджено належними доказами наявність витрат на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.
Позивачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.
При визначенні розміру суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню суд враховує складність справи, обсяг фактично виконаних адвокатом робіт та фактично витрачений адвокатом час у зв?язку з наданням правової допомоги, у тому числі для участі у судових засіданнях. Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій розумності розміру адвокатських витрат, а також враховуючи, що позивач відмовився від позову та наявність клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з позивача таких витрат у розмірі 7500 грн.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Постановити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації додаткову ухвалу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн.
Додаткова ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Суддя О.О. Ніколаєнко