рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/1667/21

Номер провадження 2/495/939/2023

08 лютого 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді - Анісімова Н.Д.,

при секретарі судового засідання - Коліниченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лупу Сергія Сергійовича до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лупу Сергій Сергійович з позовом про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі: будівля магазину з кафетерієм літ. «А», прощею 175,5 кв.м., вбиральня літ. «Б», ворота з хвірткою № 1.

Стислий виклад позиції представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лупу С.С.

Рішенням Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №249-XXIY від 18.07.2003 року затверджено:

- проект відведення земельної ділянки площею 0,0110 га для розміщення магазину продовольчої торгівлі в АДРЕСА_2 ;

- передано в користування на умовах оренди строком на 25 років земельну ділянку площею 0,0110 га для розміщення магазину продовольчої торгівлі в АДРЕСА_2 ;

- зобов`язано ОСОБА_2 укласти договір оренди з Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області.

На виконання рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №249-XXIY від 18.07.2003 року, між Приморською сільською радою, в особі голови сільської ради Дьяченка B.C. та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, який реєстрований у Білгород-Дністровському відділі ДП «ЦДЗК», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.04.2004 року № 238.

03.01.2011 року до договору оренди земельної ділянки від 02.04.2004 року № 238 між Приморською сільською радою, в особі голови сільської ради Козубенка В.О. та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду.

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_2 розпочато будівництво магазину продовольчої торгівлі з кафетерієм, тобто об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у складі: будівля магазину з кафетерієм літ.«А», площею 175,5 кв.м.; вбиральня - літ.«Б»; ворота з хвірткою - №1, який станом на 10.05.2012 року фактично збудовано (дозвіл на виконання будівельних робіт від 05.04.2005 року № 29, висновок відділу містобудування та архітектури Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 10.05.2012 року № 162).

Вищенаведені обставини встановлені постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2019 року по справі № 495/4603/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, а тому у відповідності з ст. 82 ЦПК України при розгляді цього позову не доказуються.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Приморської сільської ради № 19 від 19.01.2016 року було впорядковано юридичну адресу: АДРЕСА_1 на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського р-ну Одеської області, на земельній ділянці загальною площею 0,011 га для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (розміщення магазину продовольчої торгівлі з кафетерієм) ОСОБА_2 .

Так, з дозволу Інспекції ДАБК по Білгород-Дністровському району на виконання будівельних робіт від 05.04.2005 року № 29 вбачається, що строк дії дозволу до 30.06.2006 року. Таким чином, ОСОБА_2 мала завершити будівельні роботи та ввести вказане нерухоме майно в експлуатацію до 30.06.2006 року.

У зв`язку з цим, ОСОБА_2 є власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва магазину продовольчої торгівлі, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у складі: будівля магазину з кафетерієм літ. «А», прощею 175,5 кв.м., вбиральня літ. «Б», ворота з хвірткою № 1.

01.12.2015 року ОСОБА_2 за відплатним правочином відчужила ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва - магазину продовольчої торгівлі з кафетерієм, розміщений на земельній ділянці площею 0,0110 га, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у складі: будівля магазину з кафетерієм літ. «А», прощею 175,5 кв.м., вбиральня літ. «Б», ворота з хвірткою № 1 за що отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі п`ять тисяч п`ятсот доларів США (умовних одиниць), що підтверджується письмовою розпискою, яка особисто складена ОСОБА_2 ..

Більше того, в якості підтвердження відчуження ОСОБА_2 спірного майна на користь ОСОБА_1 свідчить надання ОСОБА_2 01.12.2015 року (у той же день, коли було складено розписку) довіреності на представництво інтересів ОСОБА_3 з усіх питань, що стосуються довірителя, як власника будівлі для персоналу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право розпорядження належним довірителю вищевказаним майном (продати, обміняти) за ціну та на умовах на свій розсуд або подарувати ОСОБА_1 .

Таким чином, на думку Позивача, наявні правові підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у складі: будівля магазину з кафетерієм літ. «А», прощею 175,5 кв.м., вбиральня літ. «Б», ворота з хвірткою № 1.

Заяви, клопотання та процесуальні дії у суді

16.03.2021 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюхи В.О. було заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи № 495/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва. .

16.03.2021 року розпорядженням керівника апарату суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи.

16.03.2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було призначено нового суддю - О.О. Боярського.

17.03.2021 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. було відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва та призначено підготовче засідання на 13.04.2021 року на 10 год. 05 хв.

13.04.2021 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. було відкладено розгляд справи через неявку сторін на 28.04.2021 року на 10 год. 20 хв.

15.04.2021 року до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кузьменко М.Б. про внесення даних РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи.

21.04.2021 року до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кузьменко М.Б. про відкладення розгляду справи.

28.04.2021 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лупу С.С. про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. від розгляду справи 495/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

28.04.2021 року ухвалою про задоволення заяви про відвід судді суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. був відведений від розгляду справи 495/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

06.05.2021 року розпорядженням керівника апарату суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи.

06.05.2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було призначено нового суддю - О.Ю. Прийомову.

13.05.2021 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. було заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи 495/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

13.05.2021 року розпорядженням керівника апарату суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи.

13.05.2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було призначено нового суддю - Ю.В. Шевчук.

14.05.2021 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. було заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи 495/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

14.05.2021 року розпорядженням керівника апарату суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи.

14.05.2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було призначено нового суддю - В.В. Мишко.

18.05.2021 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишка В.В. було заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи 495/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

18.05.2021 року розпорядженням керівника апарату суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи.

18.05.2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було призначено нового суддю - І.І. Братків.

19.05.2021 року відправлено запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних від судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.

24.05.2021 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, відкрито загальне позовне провадження у цій справі та призначено підготовче засідання на 14.06.2021 року на 14 годину.

01.07.2021 року до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кузьменко М.Б.

01.07.2021 ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. цивільна справа № 495/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва була зупинена до набрання законної сили рішення у справі 495/66/20.

08.11.2021 року розпорядженням керівника апарату суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи, через Рішення ВРП від 12.10.2021 року № 2072/0/15-21 відповідно до якого суддя Братків І.І. відряджена до Козівського районного суду Тернопільської області для здійснення правосуддя строком на 1 рік з 02.11.2021 року.

08.11.2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було призначено нового суддю - Н.Д. Анісімову.

11.11.2021 року ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімової Н.Д. було прийнято справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва до провадження та призначено до розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, причини неявки суду невідомі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, нормативно-правове обґрунтування та позиція суду

Рішенням Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №249-XXIY від 18.07.2003 року затверджено:

- проект відведення земельної ділянки площею 0,0110 га для розміщення магазину продовольчої торгівлі в АДРЕСА_2 ;

- передано в користування на умовах оренди строком на 25 років земельну ділянку площею 0,0110 га для розміщення магазину продовольчої торгівлі в АДРЕСА_2 ;

- зобов`язано ОСОБА_2 укласти договір оренди з Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області.

На виконання рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №249-XXIY від 18.07.2003 року, між Приморською сільською радою, в особі голови сільської ради Дьяченка B.C. та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки, який реєстрований у Білгород-Дністровському відділі ДП «ЦДЗК», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.04.2004 року № 238.

03.01.2011 року до договору оренди земельної ділянки від 02.04.2004 року № 238 між Приморською сільською радою, в особі голови сільської ради Козубенка В.О. та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду.

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_2 розпочато будівництво магазину продовольчої торгівлі з кафетерієм, тобто об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у складі: будівля магазину з кафетерієм літ.«А», площею 175,5 кв.м.; вбиральня - літ.«Б»; ворота з хвірткою - №1, який станом на 10.05.2012 року фактично збудовано (дозвіл на виконання будівельних робіт від 05.04.2005 року № 29, висновок відділу містобудування та архітектури Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 10.05.2012 року № 162).

01.12.2015 року ОСОБА_2 за відплатним правочином відчужила ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва - магазину продовольчої торгівлі з кафетерієм, розміщений на земельній ділянці площею 0,0110 га, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у складі: будівля магазину з кафетерієм літ. «А», прощею 175,5 кв.м., вбиральня літ. «Б», ворота з хвірткою № 1 за що отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі п`ять тисяч п`ятсот доларів США (умовних одиниць), що підтверджується письмовою розпискою, яка особисто складена ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

01.07.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Кузьменко М.Б. було подано заяву про зупинення провадження у справі № 495/1667/21 у зв`язку з тим, що рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2021 року не набрало законної сили через подачу ОСОБА_4 апеляційної скарги.

01.07.2021 ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. цивільна справа № 495/1667/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва була зупинена до набрання законної сили рішення у справі 495/66/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та представника ОСОБА_4 - адвоката Лупу С.С. на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Одеським апеляційним судом, було встановлено, що суд першої інстанції в рішенні від 26.01.2021 року залишив поза увагою той факт, що спірне нерухоме майно вибуло не поза волі ОСОБА_2 , а саме за її волею. Із Висновку почеркознавчої експертизи № 0159 від 17.03.2020 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_2 під текстом розписки від 01.12.2015 року, складений від імені ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 грошей у розмірі п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять умовних одиниць за землю в АДРЕСА_2 , виконаний самою ОСОБА_2 . Рукописний текст розписки від 01.12.2015, складений від імені ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 грошей в розмірі п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят умовних одиниць за землю в АДРЕСА_2 виконаний також самою ОСОБА_2 ..

Таким чином, склавши розписку від 01.12.2015 року, ОСОБА_2 виразила волю на вибуття у неї спірного майна та вказана розписка свідчить про наявність договірних правовідносин щодо об`єкта незавершеного будівництва між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оформлених у простій письмовій формі.

Зазначена обставина свідчить про те, що у ОСОБА_2 була воля на вибуття спірного майна на користь ОСОБА_1 .

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є орендарем земельної ділянки, на якій розміщено спірне майно, та є його набувачем за Договором дарування від 15.09.2016 року, укладеного між нею та ОСОБА_1 , якому ОСОБА_2 добровільно здійснила відчуження спірного нерухомого майна.

Так, ОСОБА_1 отримав право власності на будівлю магазину з кафетерієм на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 11.07.2016 року, а ОСОБА_4 отримала право власності на підставі договору дарування від 15.09.2016 року від ОСОБА_1 та зареєструвала за собою право власності № 16496695 від 15.09.2016 року.

Одеський апеляційний суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщено за Договором оренди.

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на нерухомий об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 не зареєстровано.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Тобто, об`єкт будівництва набуває статусу новоствореного нерухомого майна лише після прийняття його в експлуатацію та державної реєстрації права власності на нього.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 7 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно на об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстровано раніше в установленому законодавством порядку.

19 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду підтвердили раніше висловлену позицію про те, що визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законом порядку об`єктів забороняється.

Якщо об`єкт будівництва не введений в експлуатацію в установленому порядку, то він вважається незавершеним і визнання права власності на нього за рішенням суду неможливо (ВС/КЦС у справі № 760/21223/17-ц від 25 серпня 2020 року)

Таким чином, суд приходить до висновку, що державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами Цивільного кодексу України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва не підлягає задоволенню, оскільки об`єкт незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у власності добросовісного набувача, а саме ОСОБА_4 , і оскільки об`єкт незавершеного будівництва не введений в експлуатацію в установленому порядку, то він вважається незавершеним і визнання права власності на нього за рішенням суду є неможливим.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Д. Анісімова