Справа №442/8159/22
Провадження №2/442/137/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що їй, ОСОБА_3 , та її батьку, ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності належить житловий будинок на АДРЕСА_1 . Вона володіє 2/3 частини будинку, а батько 1/3 відповідно. Як співвласникам житлового будинку, їм у спільну сумісну власність було передано земельну ділянку площею 893кв.м на АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:041:0132, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), згідно рішення Дрогобицької міської ради від 26.04.2018 №1189. У зв`язку із воєнними діями у країні через вторгнення російських військ, постійною небезпекою від атак окупантів, вона вирішила розпорядитися своєю власністю за життя, подарувавши свою частину будинку та земельної ділянки своїй старшій дочці ОСОБА_4 . Під час вивчення документів для оформлення договору дарування, нотаріус повідомила, що для відчуження належної їй частини земельної ділянки на користь дочки, необхідно виділити частку у праві спільної сумісної власності на неї. Для укладення відповідного договору про визначення часток співвласників, вона звернулася до батька з проханням підписати такий договір. Проте батько, часто конфліктуючи з моєю дочкою, не бажає проживати з нею в одному будинку, тому вже тривалий час відмовляється підписати такий договір з нею. У зв`язку з наведеним, вона позбавлена можливості реалізувати своє право власника на вільне розпорядження належним майном, а тому звертається до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася. Надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 , та її батьку, ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності належить житловий будинок на АДРЕСА_1 . Позивач володіє 2/3 частини будинку, а батько 1/3 відповідно.

Їм у спільну сумісну власність було передано земельну ділянку площею 893кв.м на АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:041:0132, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), згідно рішення Дрогобицької міської ради від 26.04.2018 №1189.

Право власності на вказану земельну ділянку ними зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 106.

Як вказує позивач, вона позбавлена можливості реалізувати своє право, як власника на вільне розпорядження належним їй майном, оскільки, батько частко конфліктує з її донькою, якій вона має намір подарувати свою частину будинку.

Згідно ч.1,2,3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до ч.1 ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

За змістом ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як зазначено у п.17 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 893 кв.м, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:041:0132, становить 2/3 ід.частки.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Медведик Л.О.