Справа № 522/1056/23
Провадження № 2-з/522/19/23
УХВАЛА

18 січня 2023 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Абухін Р.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позову, по якій просить забезпечити позов шляхом:

1) Встановлення заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , виїжджати за межі України з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без наявності нотаріально-посвідченої згоди на вивіз дитини батька дитини,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової

картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України

№ НОМЕР_3 , до набрання законної сили судовим рішенням по справі за

позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють

самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Одеської міської

ради, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР, про

усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, зобов`язання не перешкоджати

спілкуванню з дитиною та визнання місця проживання дитини з батьком.

2) Встановлення заборони ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків

НОМЕР_1 , здійснювати відчуження квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням

по справі за позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не

заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей

Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Приморської районної

адміністрації ОМР, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

зобов`язання не перешкоджати спілкуванню з дитиною та визнання місця

проживання дитини з батьком.

Мотивує вимоги тим, що він та ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 11.05.2022 року у зв`язку з незаконними діями ОСОБА_2 він не має можливості бачитись та спілкуватись з сином, вона викрала сина та вивезла його у невідомому для нього напрямку. Також зазначає, що вона неодноразово висловлювала намір виїхати на постійне місце проживання з дитиною за межі України. Також, ОСОБА_2 виставлено на продаж ії єдине житло - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Це єдине місце знаходження сина, яке йому відомо,і де він має змогу його побачити. У разі продажу квартири він взагалі буде позбавлений можливості знати, де знаходиться його син.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення заборони вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільног опроцесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким заходом забезпечення позову як арешт та заборона вчиняти певні дії суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналіз вказаних норм свідчить, що в цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149-150 ЦПК України застосувати заборону виїзду за межі України, як спосіб забезпечення позову.

Вказане узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного суду від 27 березня 2019 року у справі № 643/5842/16-ц.

Крім того, відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України. Пунктами 3,4 Правил визначені підстави виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку. Виїзд дитини з України здійснюється у супроводі обох батьків або у супроводі одного із батьків за згодою другого.

Підпунктом п. 2-3 Правил у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону. При цьому в разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану рішення щодо надання дозволу на виїзд за межі України особі чоловічої статі, яка супроводжує дитину, яка не досягла 16-річного віку, приймається з урахуванням приналежності супроводжуючої особи до переліку категорій осіб, які звільнені від військової служби та мобілізації, за наявності у неї підтвердних документів Абзац тринадцятий пункту 2-3 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 383 від 29.03.2022\

Вирішуючи питання про забезпечення позову до подання позову суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Життя, здоровя та безпека дитини є найвищою цінність. В зв`язку з збройною агресією Російської Федерації та запровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про заборону виїзду дитини до подання позову, оскільки може порушити права дитини.

Щодо встановлення заборони ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків

НОМЕР_1 , здійснювати відчуження квартири за адресою:

АДРЕСА_1 .

Суду ненадані докази хто є власником квартири АДРЕСА_2 та, що незастосування даного виду забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду, тому у задоволені цих вимог також необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову від 16.01.2023 року відмовити.

Ухвала на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Р.Д. Абухін

18.01.2023