Житомирський апеляційний суд
Справа №358/37/19 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О.В
Категорія 37 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 358/37/19 за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шевчук Ганни Ігорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Стрілецької О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) Шевчук Г.І. звернулася до суду з поданням, в якому зазначила, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває виконавчий лист №358/37/19, виданий Богунським районним судом м. Житомира 24 липня 2020 року, яким зобов`язано ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним виконавцем вчинені усі дії, передбачені законодавством України, з метою виконання рішення суду. Виклик державного виконавця, направлений на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням, повернувся з відміткою про неотримання адресатом. Державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за місцем реєстрації та проживання боржника, проте двері ніхто не відчиняв, про що складено відповідні акти. Письмові виклики державного виконавця залишалися у вхідних дверях житла боржника, проте останній ігнорував вимоги державного виконавця.

На запит державного виконавця Державна прикордонна служба України своїм листом від 8 вересня 2022 року повідомила про те, що ОСОБА_1 28 травня 2022 року здійснив виїзд за межі України. Окрім того, до відділу надійшла інформація Державної прикордонної служби України про те, що неповнолітній ОСОБА_4 здійснив виїзд з території України у пункті пропуску « Шегині».

Старший державний виконавець вказує, що рішення й досі не виконане, оскільки боржник ухиляється від його виконання.

Враховуючи вищезазначене, просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон , без вилучення паспорта громадянина України, до виконання зобов`язань, покладених на нього у виконавчому провадженні №62772293 про зобов`язання передати матері ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 1 грудня 2022 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України, до виконання ним зобов`язань відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 8 липня 2020 року, на підставі якої Богунським районним судом м. Житомира 24 липня 2020 року виданий виконавчий лист у цивільній справі №358/37/19 про зобов`язання ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Якимчук О.М., просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 1 грудня 2022 року ним подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, проте через декілька годин після подачі цієї заяви йому стало відомо про наявність ухвали, якою задоволено подання старшого державного виконавця. Вказана обставина викликає сумнів у правомірності цього судового рішення.

Окрім того, вказує, що суд залишив поза увагою зміст довідки ОСББ «Теплий стан» про те, що малолітній ОСОБА_3 з 2019 року постійно проживає разом з батьком.

Також зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9 квітня 2020 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 .

Звертає увагу й на ту обставину, що рішенням Броварського районного суду Київської області від 9 вересня 2022 року визначено місце проживання малолітнього сина сторін разом з батьком.

На даний час, в умовах збройної агресії рф, його довіритель змушений був виїхати за межі України з метою збереження морального, фізичного та психоемоційного здоров`я свого сина.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції порушує право ОСОБА_1 на вільне пересування та вільний вибір місця проживання, а також обмежує його можливість забезпечити збереження життя та здоров`я свого малолітнього сина.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що ОСОБА_1 на даний час перебуває за межами України разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , який на законних підставах проживає разом з батьком.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення адвоката Якимчука О.М., колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9 квітня 2020 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залишено його на виховання й проживання батьку ОСОБА_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 8 липня 2002 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 9 квітня 2020 року в частині вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, відібрання дитини від батька та зустрічного позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року постанову Житомирського апеляційного суду від 8 липня 2020 року залишено без змін та поновлено її виконання.

24 липня 2020 року Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3 .

Постановою старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) Самійлик В.В. від 10 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Як встановлено судом першої інстанції, 27 січня 2022 року, 2 лютого 2022 року, 4 лютого 2022 року, 7 лютого 2022 року, 16 лютого 2022 року, 17 лютого 2022 року, 22 лютого 2022 року та 19 липня 2022 року державними виконавцями здійснювалися виходи за місцем реєстрації та можливого проживання боржника ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ). За вказаними адресами ОСОБА_1 був відсутній, двері ніхто не відчиняв.

Наявна в матеріалах справи інформація Державної прикордонної служби України свідчить про те, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28 травня 2022 року виїхав за межі України у пункті пропуску « Шегині».

Відповідно до положень частин 1,3 та 4 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного ( приватного) виконавця.

Відповідно до статті 18 Закону України « Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Право громадян на вільне пересування на території України, в тому числі і залишення території України, закріплене у статті 33 Конституції України. У той же час, Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 статті 6 Закону України « Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити про невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України « Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасна явка за викликом державного виконавця.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі умисні діяння ( дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Законом України « Про виконавче провадження» встановлено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого првадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та у повному обсязі вчинення виконавчих дій. У зв`язку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених Законом України « Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження, зазначене може бути підставою для відповідного реагування виконавця, зокрема, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно з нормами ЦПК України та статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Як свідчать матеріали справи, постанова Житомирського апеляційного суду від 8 липня 2020 року тривалий час не виконується, виконавче провадження триває, державним виконавцем вчиняються дії щодо встановлення місця проживання та перебування боржника.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що боржник достовірно обізнаний з тим, що постановою Житомирського апеляційного суду від 8 липня 2020 року, яка залишена без змін Верховним Судом, визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 разом з матір`ю та зобов`язано ОСОБА_1 передати дитину ОСОБА_2 .

Однак, боржник не виконує зазначене судове рішення, після визначення в судовому порядку місця проживання малолітнього сина, ініціював судовий процес про визначення місця проживання дитини разом з ним, що вказує на свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 8 липня 2020 року.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, представник боржника посилався на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 вересня 2022 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 .

Проте, вказана обставина не свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки виконавче провадження №6277229 не закінчене у встановленому законом порядку, судове рішення, на підставі якого виданий виконавчий лист про зобов`язання боржника передати дитину матері, не виконане.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 5 січня 2023 року, яка залишена без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення подання старшого державного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якимчука Олександра Миколайовича, залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: