Справа № 712/8494/22
Провадження № 2/712/567/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Скринник А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана справа 17.10.2022 року надійшла в провадження судді Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2022 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за правилами загального позовного провадження.

29.12.2022 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 по справі № 712/8494/22, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

У відзиві представник відповідача зазначив, що дана справа враховуючи місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 в Придніпровському районі м. Черкаси, підсудна саме Придніпровському районному суду м. Черкаси, а відтак, в порядку ст. 31 ЦПК України справа № 712/8494/22 повинна бути передана на розгляд Придніпровському районному суду м. Черкаси, посилаючись на те, що заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. 24.05.2011 за реєстр. № 1481, так і заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. 16.07.2013 за реєстр. № 1227 стосуються усього майна , що належало померлому ОСОБА_4 на день смерті без чіткого визначення нерухомого майна, що підлягає спадкуванню.

Позов про визнання заповіту недійсним не повинен розглядатися за правилами виключної підсудності, оскільки спір між сторонами виникає не з приводу нерухомого майна, а щодо дійсності заповіту. За результатом розгляду даної категорії справ, в разі задоволення позову, у позивача може виникнути право на спадкування, а не речове право на спадкове майно.

Така позиція відповідає висновкам Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ВССУ, зробленим в Аналізі судової практики внаслідок застосування судами роз`яснень, викладених у постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 23.01.2017 року пункт 15 якого не передбачає застосування виключної підсудності до вимог про визнання заповіту недійсним.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав клопотання про передачі даної справи за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали позову, вважаю, що останній слід направити за підсудністю на наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

За загальним правилом ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 , згідно позову, АДРЕСА_1 , що є територією Придніпровського районного суду м. Черкаси.

У позовній заяві позивач покликається на ст. 30 ЦПК України, яка передбачає, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Однак дана правова норма не може застосовуватися при визначенні підсудності пред`явленого ОСОБА_1 позову, оскільки у ньому ставиться питання про визнання недійсним заповіту, а не визнання права позивача на нерухоме майно. В заповіті майно не визначене, позивачем не надано підтверджуючих документів про склад спадщини.

Згідно п.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст. 109 ЦПК. Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Позов про визнання заповіту недійсним не повинен розглядатися за правилами виключної підсудності, оскільки спір між сторонами виникає не з приводу нерухомого майна, а щодо дійсності заповіту. За результатом розгляду даної категорії справ, в разі задоволення позову, у позивача може виникнути право на спадкування, а не речове право на спадкове майно.

Така позиція відповідає висновкам Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ВССУ, зробленим в Аналізі судової практики внаслідок застосування судами роз`яснень, викладених у постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 23.01.2017 р., пункт 15 якого не передбачає застосування виключної підсудності до вимог про визнання заповіту недійсним.

Отже позивачем подано до суду позов з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за підсудністю до належного суду, тобто за місцезнаходженням відповідача, а саме: до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 32 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача Гарбазей Д. про направлення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси задовольнити.

Направити цивільну справу № 712/8494/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

Головуючий: В.А. Романенко