РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Омельчука Ігоря Миколайовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій формі в сумі 15000, 00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог вказано, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають, за спільною домовленістю сторін неповнолітній син ОСОБА_3 проживає з позивачем. ОСОБА_1 одноосібно опікується дитиною, відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. В свою чергу, відповідач є працездатним, має сталий, великий та недекларований дохід, який становить не менше 40000, 00 грн, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, а тому заявлений розмір аліментів є зваженим.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.01.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 28).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким просив частково відмовити у задоволенні позовних вимог та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1415, 50 грн. В обґрунтування відзиву зазначив, що раніше дійсно мав непоганий дохід, однак після хвороби за станом здоров`я не має можливості отримувати інші доходи окрім пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі. Крім цього відповідач зазначив, що має на утриманні дитину від попереднього шлюбу, про що позивачу було достеменно відомо. Таким чином, заявлений розмір аліментів в сумі 15000, 00 грн є безпідставним та необґрунтованим.

Відповіді на відзив від позивача не надходило.

В судовому засіданні 13.02.2023 року позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначила, що відповідач постійно безпідставно виганяв її з дому, отримує дохід в розмірі 40-50 тисяч гривень щомісяця, а тому має змогу сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на даний момент у зв`язку з хворобою не працює, отримує допомогу від брата та сестри, має на утриманні доньку від першого шлюбу, сплачуватиме аліменти з пенсії в розмірі 1415, 50 грн щомісячно. Заперечив щодо отримання доходу в розмірі 40-50 тисяч гривень щомісяця та заначив, що відповідних доказів позивачем до суду не надано.

Вислухавши учасників судового розглядк, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено актовий запис №2838 (а.с. 6).

У шлюбі сторони стали батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Відповідачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 , розташований по АДРЕСА_2 та 39/100 частки будинку АДРЕСА_3 (а.с. 20-25).

Відповідно до довідки обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12ААГ №075684 ОСОБА_2 є особою з інвалідністю третьої групи, останньому протипоказана важка фізична праця (а.с. 35).

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6598 КП «Лікарня №2 імені В.П. Павлусенка», акту №177 дослідження стану здоров`я призовника, акту №35 дослідження стану здоров`я призовника вбачається, що відповідачу встановлено наступні діагнози: інфаркт мозку, гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без серцевої недостатності, цукровий діабет типу 2 з діабетичною полінейропатією, гіпертонічна хвороба 3 ступеню, енцефалопатія 3 ступеню (а.с. 37, 39-40).

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 17.06.2015 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14.05.2015 року скасовано в частині визначення розміру аліментів та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн щомісячно, починаючи з 26.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 41-42).

Відповідач не є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 43).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 30.01.2023 року №0625-23-01223 з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2022 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня (а.с. 44).

Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 01 січня 2023 року становить 2833 грн.

При цьому, відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Заявляючи позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 15000, 00 грн щомісячно, позивач стверджує, що відповідач працездатний, на утриманні інших неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, отримує дохід в розмірі 40-50 тисяч гривень щомісяця.

Однак, відповідачем спростовано посилання позивача, якими обґрунтована позовна заява та доведено належними доказами, що він є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим йому протипоказана важка фізична праця, офіційного місця роботи та доходів не має, на утриманні має іншу неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . на утримання якої стягуються аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також беручи до уваги, що коштів позивача на утримання сина недостатньо для надання належного утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги та стягувати з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 аліменти у розмірі 2000, 00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,65 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.12.2022 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,65 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2

Адвокат: Омельчук Ігор Миколайович, м. Житомир, а/с 166

Відповідач: ОСОБА_2 , прож. АДРЕСА_5 , НОМЕР_3

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2023 року.

Суддя Л.М. Чішман