Справа № 591/7926/20
Провадження № 2/591/249/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та свої вимоги мотивує тим, що він співвласником квартири АДРЕСА_1 спільно із відповідачами у наступних частинах: ОСОБА_1 - 7/18 частин, ОСОБА_2 - 1/3 (6/18) частин, ОСОБА_3 - 5/18 частин. Співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є матір`ю та дочкою (членами однієї родини), а ОСОБА_1 у родинних стосунках з ними не перебуває.

Належні позивачу ОСОБА_1 7/18 частин належать на підставі договору дарування від 02 серпня 2019 року, укладеного між попереднім співвласником ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу І.М. Зіньковським.

Незважаючи на те, що вже більше року позивач є співвласником квартири, користуватися належної йому частковою він не має можливості, так-як у ній проживають невстановлені особи, яких туди на підставі договору найму (оренди) житла вселили інші співвласники. Фактичне місце проживання (перебування) відповідачів позивачу невідоме, тому 07 жовтня 2020 року позивач направив в адресу відповідачів вимогу - пропозицію, у якій зазначав, що на протязі більше 10 років, саме співвласники користуються та отримують з цього матеріальну вигоду (дохід), а що стосується позивача, то з моменту дарування йому частки квартири 02 серпня 2019 року, жодного разу ніякого доходу від квартири він не отримував і квартирою не користувався ні особисто, ні в особі своїх близьких. За описаних обставин, керуючись положеннями статей 358, 362, Цивільного кодексу України, запропонував протягом 30-днів письмово повідомити про свою згоду викупити його частку у квартирі (7/18) вартістю 157500 грн. згідно до звіту про оцінку майна від 18 вересня 2020 року. У разі відсутності з боку відповідачів згоди викупити його частку у майні, повідомив, що вимушений буде звернутися до суду з позовом про зобов`язання відповідачів прийняти від нього у власність 7/18 часток квартири та стягнути з них вартість 7/18 часток у сумі 157500 грн.

За описаних обставин позивач вважає, що як співвласник нерухомого майна (частки квартири), яка є незначною та яка не може бути виділена в натурі, та щодо порядку користування якою він не може домовитися з іншими співвласниками, він має право вимагати від них відповідної матеріальної компенсації - стягнення в судовому порядку ринкової вартості 7/18 часток квартири, відмовившись від неї на користь відповідачів після сплати ними всієї суми коштів.

Посилаючись на вказані обставини, та остаточно уточнивши з позивними вимогами, просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь вартість 7/18 часток квартири АДРЕСА_1 у розмірі 279617 грн. 00 коп.; зобов`язати відповідачів після сплати на користь позивача коштів у сумі 279617 гри. 00 коп. прийняти у спільну сумісну власність 7/18 часток вказаної квартири, а також стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору та 2000 грн. судових витрат по проведенню двох незалежних оцінок майна.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче засідання на 18 березня 2021 року о 09 год.00 хв.

Протокольною ухвалою суду 18 березня 2021 року підготовче засідання відкладене до 13 год. 00 хв. 08 липня 2021 року за клопотанням представника відповідача про відкладення.

Протокольною ухвалою суду 08 липня 2021 року підготовче засідання відкладене до 13 год. 00 хв. 20 жовтня 2021 року за клопотанням представника відповідача про надання часу для мирного врегулювання спору.

Протокольною ухвалою суду 20 жовтня 2021 року підготовче засідання відкладене до 09 год. 00 хв. 27 січня 2022 року за клопотанням представника відповідача про відкладення.

24 січня 2022 року від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідачі вважають позов необгрунтованим, адже позивач не надав доказів неможливості виділення його частки в натурі, крім того відсутні будь-які докази звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні спільним майном або усунення перешкод у здійсненні права власності вказаним майном. До того ж позивачем не надано доказів платоспроможності відповідачів та того, що позитивне рішення у справі не стане надмірним тягарем для відповідачів. Відповідачами стверджується, що вони не мають доходу та іншого нерухомого майна, а позивачем не надано доказів на спростування вказаних обставин. Просить відмовити у задоволенні позову за необгрунтованістю (а.с. 76-77).

Протокольною ухвалою суду 27 січня 2022 року підготовче засідання відкладене до 11 год. 30 хв. 22 березня 2022 року в зв`язку з неявкою в судове засідання позивача.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена в підготовче засідання на 21 липня 2022 року о 09 год. 30 хв.

Протокольною ухвалою суду 21 липня 2022 року підготовче засідання відкладене до 09 год. 00 хв. 11 жовтня 2022 року за клопотанням представника відповідача про відкладення.

11 жовтня 2022 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у Сумській області розгляд справи відкладено на 14 год. 00 хв. 09 листопада 2022 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2022 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у зазначеній справі.

Протокольною ухвалою суду 09 листопада 2022 року у зв`язку з прийняттям заяви про збільшення позовних вимог та наданням часу відповідачам для подачі можливих заперечень, відкладено підготовче засідання на 05 січня 2023 року на 10 год. 20 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 січня 2023 року закрите підготовче провадження у справі за вказаним позовом з призначенням справи для розгляду по суті на 11 год. 00 хв 20 лютого 2023 року.

В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивача та представника відповідачів надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини квартири від 02 серпня 2019 року ОСОБА_1 є власником 7/18 частин квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно іншими співвласниками зазначеної квартири є ОСОБА_3 в розмірі 5/18 частки (а.с. 11), та ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частки (а.с. 12).

З копії технічного паспорта вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 складається з 2-х кімнат житловою площею 30,6 кв.м., загальна площа квартири 47,12 кв.м. (а.с. 13-14).

Вартість спірної квартири за адресою: АДРЕСА_2 становить 719000 грн., що підтверджується висновком про оцінку майна (а.с.116-140).

08 жовтня 2020 року позивачем на адресу відповідачів направлялася пропозиція про згоду викупу належну позивачу частку квартири а.с.9, 10).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі: 1) чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі (втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними); 2) чи переслідувало втручання легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті (якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів); 3) чи є відповідний захід пропорційним конкретній легітимній меті втручання у право (втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно).

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Відповідно до положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної власності.

Згідно із частиною першою ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів частин першої - третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі №6-2925цс15 зроблено висновок, що суд має встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Під час судового розгляду справи стороною позивача не надано суду доказів того, що виділ частки позивача у спірній квартирі в натурі є неможливим.

Також відсутні докази, які б вказували на те, що відповідачі спроможні виплатити позивачу грошову компенсацію в рахунок набуття права власності на частку позивачки.

Як зазначають відповідачі у відзиві на позовну заяву виплата грошової компенсації позивачу за його частку у спірній квартирі становитиме для них надмірний тягар.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин наявності достатнього доходу відповідачів, та виплата заявленої позивачем компенсації не становитиме надмірний тягар для них.

Зважаючи на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.П.Сидоренко