ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року

м. Черкаси

Справа № 712/1135/22
Провадження № 22-ц/821/183/23
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: Черкаська міська рада

відповідачі: ОСОБА_1 , Державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопа Богдан Анатолійович

представник відповідача ОСОБА_1 : адвокат Плакущий Сергій Володимирович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Плакущого Сергія Володимировича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року у справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна,-

в с т а н о в и в :

Адвокат Плакущий Сергій Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, посилаючись на те, що 22 листопада 2022 року Соснівським районним судом м. Черкаси у справі №712/1135/22 за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - провадження закрито на підставі вимог ст.255 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу його право звернення з позовом до Господарського суду Черкаської області.

ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву було заявлено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи та зроблено заяву, що докази понесених таких витрат, пов`язаних з розглядом справи, будуть подані згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказані витрати розраховані на підставі Додаткової угоди №1 від 01 квітня 2022 року до Договору-доручення про надання правової допомоги від 01 квітня 2022 року, що містяться в матеріалах справи №712/1135/22.

ОСОБА_1 понесено фактичні витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката у справі в розмірі 18500,00 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) гривень, а саме: адвокатом проведено збір доказів, складено та подано до суду - заяву від 01 квітня 2022 року про ознайомлення із матеріалами справи, заяву від 13 квітня 2022 року про відкладення розгляду справи, заяву від 09 травня 2022 року із запереченням про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Підготовлено та подано до суду - відзив на позовну заяву від 20 травня 2022 року.

Складено та подано до суду - клопотання від 26 травня 2022 року про призначення експертизи, додаткові пояснення від 30 травня 2022 року щодо окремих питань, клопотання від 03 листопада 2022 року про закриття провадження у справі.

Адвокатом, 05 травня 2022 року, здійснено ознайомлення з матеріалами справи № 712/1135/22.

Адвокатом здійснено представництво інтересів клієнта у трьох судових засіданнях в суді першої інстанції, які відбулися 31 травня 2022 року о 09 годині 30 хвилин, 16 листопада 2022 року о 09 годині 30 хвилин та 22 листопада 2022 року о 14 годині 00 хвилин.

Вказані витрати підтверджуються Актом приймання-передачі від 24 листопада 2022 року та прибутковим касовим ордером б/н від 24 листопада 2022 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року у задоволенні заяви адвоката Плакущого Сергія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Плакущий Сергій Володимирович звернулася до Черкаського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду 1 інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу.

Стверджує, що ухвала суду 1 інстанції постановлена без повного дослідження всіх доказів та обставин справи. Необгрунтованість дій позивача доведено матеріалами справи. Вказує, що позивач без належної досудової підготовки подав позовну заяву до ОСОБА_1 як до юридичної особи в цивільному судочинстві, що свідчить про його свідоме необґрунтоване волевиявлення, яке відповідач ОСОБА_1 не міг передбачити. Вчинення позивачем цієї дії призвело до необхідності отримання відповідачем ОСОБА_1 правової допомоги адвоката.

У січні 2023 року представник Черкаської міської ради Луніна К.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що звертаючись до суду з вимогами про стягнення судових витрат, сторона у заяві лише посилалась на п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України та не навела аргументів у чому саме полягають необґрунтовані дії позивача, а сам по собі факт звернення позивача із зазначеним позовом не може бути визнаний необґрунтованими діями.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду 1 інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення 1 інстанції таким вимогам відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з вимогами про стягнення судових витрат у зв`язку з залишенням позову без розгляду, адвокат Плакущий С.В. у заяві лише посилався на п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України та не наводить аргументи у чому саме полягають необґрунтовані дії позивача, а сам по собі факт звернення позивача із зазначеним позовом не може бути визнаний необґрунтованими діями. Враховуючи зазначене, суд 1 інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат у зв`язку з недоведеністю необґрунтованості дій позивача при розгляді справи.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

За змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Тобто відповідач має право стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, якщо позов залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «необґрунтовані дії позивача».

Тому для розуміння вказаного поняття слід виходити з дозволених меж реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового процесу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року Провадження у справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - закрито.

Роз`яснено позивачу право звернення з позовом до Господарського суду Черкаської області.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 712/1135/22, по якій закрито провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції дослідив надані докази заявником та прийшов до обґрунтованого висновку, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. А тому, в зв`язку з недоведеністю необґрунтованості дій позивача при розгляді справи у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат необхідно відмовити.

Колегія суддів звертає увагу, що питання розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду врегульовано статтею 142 ЦПК України, згідно з частиною п`ятою якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз положень зазначеної статті дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі необхідною умовою для компенсації особі (одній стороні) здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, є необґрунтовані дії іншої сторони, що і зумовили відповідні витрати під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А тому, стороні/особі, що заявляє про компенсацію здійснених нею витрат, внаслідок необґрунтованих дій іншої сторони необхідно довести, які саме необґрунтовані дії іншої сторони були ним вчинені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяла ця сторона недобросовісно; чи недобросовісна сторона мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів іншої сторони; чи були дії недобросовісної сторони умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується тощо.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 16 червня 2021 року у справі № 904/9024/16.

Зважаючи на наведене, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що для задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення з Черкаської міської ради компенсації здійснених судових витрат, заінтересована особа має довести, які саме необґрунтовані (неправильні, недобросовісні) дії позивача здійснені ним при звернення до суду, під час розгляду справи та в чому вони виражені.

Установивши, що сам по собі факт звернення Черкаської міської ради до суду з позовом з порушенням правил юрисдикції не може свідчити про необґрунтовані (недобросовісні) дії Черкаської міської ради, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування частини п`ятої статті 142 ЦПК України щодо відшкодування заінтересованій особі судових витрат.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Плакущого Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року у справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2023 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді: Л.І. Василенко

О.В. Карпенко