Справа № 683/3509/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/3509/22, 2/683/209/2023 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що вона має право в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частину вказаного будинковолодіння. Інші 2/3 частини будинковолодіння належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на даний час оформили свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 .

Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину спірного будинковолодіння через невідповідності у даті смерті та в написанні імені спадкодавиці у документах. Зокрема, в матеріалах спадкової справи №368/2001, яка 03 квітня 2001 року заведена Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою, датою смерті спадкодавиці зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ім`я спадкодавиці - ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23 вересня 1997 року Баглаївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, а також згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 16 вересня 2022 року спадкодавиця зазначена як ОСОБА_2 , а датою її смерті є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані розбіжності стали підставою для відмови нотаріуса у оформлені спадкових прав на спірну частину будинковолодіння, тому позивачка просить в судовому порядку захистити її порушене право на спадщину.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК в редакції 1963 року).

Згідно зі ст.534 ЦК (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК в редакції 1963 року).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.1, ч.2 ст.549 ЦК в редакції 1963 року).

Згідно зі ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ємці Старокостянтинівського району Хмельницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується оригіналом свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 23 вересня 1997 року Баглаївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 17 грудня 1996 року секретарем виконавчого комітету Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Черватюк Г.О., зареєстрований в реєстрі за №58, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла своїй онуці ОСОБА_1

03 квітня 2001 року за заявою ОСОБА_1 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №368/2001 до майна померлої ОСОБА_2 .

Того ж дня завідуюча державною нотаріальною конторою Голуб О.Є. видала на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-736, на належне ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності селянської спілки «Баглаївська» с. Баглаї Старокостянтинівського району Хмельницької області, розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах.

Отже, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлої ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна.

Разом з тим, з матеріалів спадкової справи №368/2001, заведеної 03 квітня 2001 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03 квітня 2001 року видавалось нотаріусом на підставі копії свідоцтва про смерть, відповідність якої оригіналу документу було засвідчено 13 листопада 2000 року секретарем Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Черватюк Г.О.

Зі змісту цієї копії свідоцтва про смерть вбачається, що особою, яка померла, зазначена ОСОБА_2 , а датою її смерті вказано - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, до позовної заяви ОСОБА_1 додала ксерокопію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23 вересня 1997 року Баглаївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, у якому зазначено, що особою, яка померла є ОСОБА_2 , а датою її смерті є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Той факт, що спадкодавиця ОСОБА_2 померла саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 16 вересня 2022 року за №9, на який посилається завідувач Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. у письмовій відмові ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини від 27 жовтня 2022 року №1238/02-14.

Таким чином, досліджені судом докази, вказують на те, що на момент смерті ім`я спадкодавиці було ОСОБА_2 , а часом відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Помилкове зазначення державним нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 03 квітня 2001 року, яке було видане на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 на належне їй право на земельну частку (пай), імені спадкодавиці як ОСОБА_2 та дату її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , не позбавляє ОСОБА_1 права на спадщину.

Судом також встановлено, що 03 липня 1987 року на ім`я ОСОБА_2 Баглаївською сільською радою народних депутатів Хмельницької області на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради народних депутатів Хмельницької області №91 від 28 травня 1987 року, було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок 03 липня 1987 року зареєстровано в Старокостянтинівському БТІ в реєстровій книзі №6 під реєстровим номером 164.

В подальшому, Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області у цивільній справі №2-158/2010 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та визнання права власності на житловий будинок, 01 березня 2010 року постановлено рішення, яке набрало законної сили 12 березня 2010 року.

Вказаним рішенням суду позов задоволено частково та визнано частково недійсним свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , видане 03 липня 1987 року Баглаївською сільською радою народних депутатів Хмельницької області на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради народних депутатів Хмельницької області №91 від 28 травня 1987 року на ім`я ОСОБА_2 .

Також зазначеним рішенням суду визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , як за членами майна колгоспного двору, в рівних частках право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» №340 від 24 червня 2022 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований в Старокостянтинівському БТІ в реєстровій книзі за №6 під реєстровим номером 164 за наступними особами: 1/3 частина - за ОСОБА_3 на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 березня 2010 року (внесено до електронного реєстру прав власності на нерухоме майно 18 травня 2011 року, реєстраційний номер 26300538); 1/3 частина - за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 грудня 2011 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-2238 (внесено до електронного реєстру прав власності на нерухоме майно 04 січня 2012 року, реєстраційний номер 26300538); 1/3 частина - за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 03 липня 1987 року, виданого Баглаївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Таким чином, досліджені судом докази, вказують на те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшла лише 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

27 жовтня 2022 року завідуюча Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області Заворотна Т.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на належну їй 1/3 частину вищезазначеного будинковолодіння, що підтверджується листом №1238/02-14 від 27 жовтня 2022 року.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Досліджені судом докази вказують на те, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшла 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом до майна померлої ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна.

Отже, ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 набула право власності і на належну померлій 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В зв`язку із цим позов ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. К. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Текст рішення складено 20 лютого 2023 року.

Суддя: