ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/2034/21

провадження № 22-ц/4809/259/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

заявник (відповідач) - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 (позивач), ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 вересня 2022 року у складі головуючої судді Варакіної Н.Б.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції.

31.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2022 до винесення рішення Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду (а.с.24 т.2).

Заява обґрунтована тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2021 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всих видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .У задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

22 липня 2022 року Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на вказане рішення.

Заявник зазначав, що його матеріальне становище добре відоме з матеріалів справи, він є членом малозабезпеченої родини, стягнення з нього судового збору також призведе до відрахувань із єдиного доходу в розмірі більшому, ніж 50 %, що є неприпустимим.

Посилаючись на ч. 2 ст. 61, ст. 73, 74 СК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», відповідно до якої частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, вказував, що з його пенсії вже стягуються аліменти на утримання дитини 2005 р. н. у розмірі 25% цієї пенсії, тобто з частки спільної сумісної власності вже стягується половина і у відповідності до чинного законодавства України більше стягувати не можна.

Просив, враховуючи п.2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України, матеріальний стан відповідача, яке викликане впливом інфляції і щоденних зростаннях цін, відстрочити виконання рішення суду від 14 липня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 908 грн до винесення рішення по справі №404/2034/21 Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.Просив відстрочити виконання рішення суду у частині стягнення судового збору в розмірі 908 грн до розгляду справи у суді касаційної інстанції, посилаючись на тяжке матеріальне становище.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 вересня 2022 року відмовлено у задоволені вказаної заяви (а.с.28 т.2).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження обставин, які суд має врахувати при вирішення зазначеного питання, заявником не надано жодного доказу, копія довідки про отримання допомоги, що додана до заяви, стосується отримання допомоги ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що у порушення ч.2 ст. 435 ЦПК України заявник не був повідомлений про розгляд справи.

Зазначає, що обставини які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим полягають у тому, що з його пенсії вже стягуються аліменти на утримання дитини 2005, р.н, у розмірі 25% від пенсії.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда справі №404/2034/21 від 14 липня 2021року з ОСОБА_1 ще стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини всих видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Цим рішенням не визначено яка загальна сума, або частка повинна стягуватися з його пенсії на двох дітей. Крім того, на його утриманні знаходиться і дружина - непрацездатна особа. Фактично рішенням суду встановлено, що відрахування із єдиного доходу відповідача в розмірі, більшому ніж 50 % є неприпустимим.

Вказує, що стягувати судовий збір немає з чого.

Крім того в порушення п. 1ч. 4 ст. 435 ЦПК суд не врахував ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Відзиви на апеляційну скаргу подано .

Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду та мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника (відповідача) ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню з таких підстав.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року, яке залишене без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 30 травня 2022 року, частково задоволено позовОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всих видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн, інші судові витрати залишено на рахунок держави. Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 435 ЦПК України закріплюється право на відстрочення і розстрочення виконання судового рішення.

Згідно норм вказаної статті ЦПК за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Таким чином, наведена норма пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення, зокрема, у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

За змістом частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки.

Разом з тим доказів отримання ОСОБА_1 судової повістки, а також використання судом першої інстанції інших засобів зв`язку для інформування заявника (відповідача) про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 16 вересня 2022 року (день ухвалення судом оскаржуваного судового рішення), матеріали справи не містять.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункти 2, 3 частини першої статті 43 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 знати про час і місце судового засідання (частина перша статті 8 ЦПК України), що є порушенням права на доступ до правосуддя та статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

Всупереч наведеним нормам процесуального права, положенням Конвенції та практиці ЄСПЛ суд першої інстанції розглянув і вирішив заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення за його відсутності, хоча не мав відомостей про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, про що зазначено в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим порушено його право брати участь в судових засіданнях, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Згідно з частиною третью статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення, зокрема якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У своїй заяві ОСОБА_1 просив відстрочити виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року в частині стягнення з судового збору в розмірі 908 грн до винесення рішення по цій справі Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України, враховуючи його матеріальний стан, що викликаний впливом інфляції і щоденним зростаннях цін,

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення суд виходить із міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником.

Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Незважаючи на відсутність вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки виконання рішення, суд, керуючись критерієм настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, з врахуванням всіх особливостей ситуації, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

На підтвердження обставин, які суд має врахувати при вирішення зазначеного питання, заявником надано копію довідки отримання допомоги, виданої на ім`я ОСОБА_2 , де зазначено, що остання перебуває на обліку в департаменті соціальної політики населення Кропивницької міської ради (управлінні соціального захисту населення Фортечного району) і їй відповідно до ЗУ "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" з 01.06.2022 по 30.11.2022 призначено державну соціальну допомогу малозабепеченим сім`ям. Утриманець: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Член родини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 25 т. 2).

Заявник ОСОБА_1 не надав доказів про отримані ним доходи.

У матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду в частині стягнення судового збору.

Крім того, необхідно зауважити, що на цю дату справа вже розглянута судом касаційної інстанції і постановою Верховного Судуу складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2022 рокукасаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення; рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 травня 2022 року залишено без змін.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність причин, які перешкоджали виконанню рішення суду у вказаній боржником частині, тому заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у частині стягнення судового збору в розмірі 908 грн до розгляду справи у суді касаційної інстанції не підлягає задоволенню за її безпідставністю.

Ухвала суду першої інстанції з підстав, передбачених п. 3 ч. 3ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 вересня 2022 року скасувати.

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді С. І. Мурашко

О. І. Чельник