Справа № 159/5276/22
Провадження № 2/159/310/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 лютого 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді :

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає з нею, перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо їх спільної дитини, участі в утриманні дочки не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, матеріально своїй дитині не допомагає. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дитини позивач не спроможна. А тому,з метою захисту прав та законних інтересів дитини просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі3000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 23.12.2022.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на позов; позовну заяву з додатками копію ухвали суду, повістку про виклик до суду у цивільній справі постановлено направити відповідачу. Розгляд справи по суті призначено на 20.01.2023, у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 13.02.2023, 20.02.2023.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 20.02.2023 позивач не з`явилась, у заяві від 20.01.2023 клопотала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового засідання не подав.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28.11.2012 Ворокомлівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області.

Сторони проживають окремо, що підтверджено даними про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача.

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю (позивачем), перебуває на її повному матеріальному утриманні, відповідач участі у вихованні дитини та її матеріальному утриманні не приймає, що не заперечується відповідачем та не спростовано відповідними доказами.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний робити все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дитини, за належний розвиток якої він відповідальний як батько.

Відповідно до частини першої статті 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дитину можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дочка проживає разом з матір`ю. В добровільному порядку домовленості про участь батька в утриманні дитини не досягнуто.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою неповнолітню дочку.

Визначаючи суму аліментів, належну до виплати, суд керується таким.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Разом з тим, встановлюючи мінімальний розмір аліментів держава визначає лише орієнтир щодо гарантованих мінімальних його меж.

Відповідач є молодою особою, будь-яких даних про існування обмежень за станом здоров`я для працевлаштування відповідача суду не надано, а тому неприпустимим є перекладання обов`язку утримувати дитину лише на позивача. Також відсутні підстави для визначення розміру аліментів в мінімально допустимому розмірі, оскільки такий розмір є вочевидь недостатнім для гармонійного розвитку дитини та фактично призвів би до відступлення від принципу рівного обов`язку батьків утримувати свою дитину.

Керуючись наведеним, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дитини такого віку, суд дійшов висновку про задоволення позову: стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначений розмір аліментів не є надмірним, ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 23 грудня 2022 року.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 81, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354, 430 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн (три тисячі грн), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Камінь-Каширським РС УДМС у Волинській області, РНОКПП невідомий; АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 20.02.2023.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА