УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

19.01.2023

м. Одеса

Справа № 522/7941/22

Провадження № 2-з/522/20/23

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянула в письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 .

Позивач з врахуванням збільшення позовних вимог просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , а саме:

- квартира АДРЕСА_1 ); сарай ( АДРЕСА_2 ); дачний будинок ( АДРЕСА_3 ); (квартира АДРЕСА_4 ); квартира АДРЕСА_5 ).

16.01.2023 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій той просить суд накласти арешт на спірну 1/6 частину майна, що належить померлому ОСОБА_4 . Заяву обгрунтовує тим, що позивач є донькою померлого від першого шлюбу. Під час перебування у другому шлюбі батько купив нерухоме та рухоме майно, частина якого зареєстрована за ним, а частина оформлена на другу дружину. Так у власності батька знаходиться квартира та сарай, а у власності ОСОБА_2 дачний будинок та дві квартири.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, керується такими нормами процесуального закону.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, заходи забезпечення цивільного позову мають вживатись виключно у двох випадках:

1) якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду,

2) з інших підстав, визначених законом.

При цьому, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом;

-ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову;

-запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

У той же час, доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача. Тобто, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для такого забезпечення позову.

Предметом спору є визнання за позивачем права власності на частину майна, яке належало за життя її батькові чи було придбано ним у шлюбі з відповідачем та зареєстроване на відповідачем.

Позивач посилається на звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини. Однак причин відмови у видачі свідоцтва про спадщину на майно не наводить. Матеріали спадкової справи суду не надані. При цьому доказів, що померлий ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в цей період перебували в шлюбі суду не надано. Отже, заявник не наводить аргументи, які б дозволили суду з`ясувати дійсну наявність спору щодо зазначеного майна.

Крім того, Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. Це означає, що заявнику недостатньо лише зазначити, що існує загроза можливості виконання судового рішення, а й навести змістовну мотивацію таких причин та підстав. Цей обов`язок не повинен перекладатись на суд, а суд не повинен самостійно відшукувати ці підстави, якщо заявник неспроможний їх навести. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З огляду на наведене, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Х.С. Ярема