Провадження № 22-з/4808/18/23
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Барков
13 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Баркова В. М.,
суддів Бойчука І. В.,
секретар Працун В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданнізаяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Державної іпотечної установи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим,
У липні 2021 року Державна іпотечна установа звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ОСОБА_2 у серпні 2021 року подала зустрічний позов, в якому просила визнати припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 31 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 лютого 2022 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 липня 2022 року позов Державної іпотечної установи задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором в сумі 1 278 527,91 грн та судові витати - 19 177,92 грн.В іншій частині позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.Визнано припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки від 31 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси і кредит» та ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог. Ухвалити нове рішення, яким відмовити Державній іпотечній установі в задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 липня 2022 року в частині задоволення позовних вимог Державної іпотечної установи про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 скасовано.Позовні вимоги Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором № 09 pv-04 від 19 січня 2004 року станом на 20 липня 2020 року в сумі 568 706,54 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 480 696,68 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 88 009,86 грн. Такожз ОСОБА_1 користь Державної іпотечної установи стягнуто три проценти річних за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором № 09 pv-04 від 19 січня 2004 року за період з 21 липня 2020 року по 10 червня 2021 року в сумі 15 123,79 грн.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 липня 2022 року в частині стягнення судових витрат змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 8 756,64 грн. з Державної іпотечної установи на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 5 210,66 грн.

07 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання щодо судових витрат на правничу допомогу, понесених ним у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Заява мотивована тим, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 20 липня 2022 року в частині задоволення позовних вимог Державної іпотечної установи до нього про стягнення заборгованості та частково задоволено позов Державної іпотечної установи. Перед судовими дебатами адвокат Саварин С. С. заявила про намір подати докази на відшкодування витрат на професійну допомогу для вирішення питання про стягнення цих коштів з позивача. Цією заявою долучає докази понесених ним витрат на правничу допомогу.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду апеляційної інстанції надано: договір про надання правової допомоги та представництва в суді від 23 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом об`єднання «Західноукраїнська правнича компанія» Стецюк С. С., додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 30 серпня 2022 року, акт про приймання виконаних робіт від 03 лютого 2023 року, підписаний ОСОБА_1 та адвокатом Саварин С. С., за яким вартість наданих послуг становить 8 100,00 грн та квитанцію про сплату цих послуг.

Оскільки відповідачемдокументально доведено понесені витрати на правову допомогу, їх необхідно стягнути з позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 4 401 грн 54 коп. (8 100 грн * (100% - 45,66%)).

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Державної іпотечної установи на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 4 401 (чотири тисячі чотириста одну) грн. 54 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2023 року.

Судді В. М. Барков

І. В. Бойчук

В. М. Луганська