Ухвала

16 січня 2023 року

м. Київ

справа № 495/6903/21

провадження № 61-12362ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, в інтересах якого діє адвокатеса Зауліна Ольга Григорівна, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У судовому засіданні сторони подали заяву про затвердження мирової угоди.

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області своєю ухвалою від 06 вересня 2021 року визнав мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно з якою сторони дійшли наступної домовленості:

ОСОБА_2 передає в рахунок погашення боргу в розмірі 160 297 доларів США, що в еквіваленті становить 4 428 573,31 доларів США, за договором позики від 05 грудня 2005 року, в порядку статті 600 ЦК України,

а ОСОБА_1 приймає у власність земельні ділянки площами 6,5998 га та 6,6003 га, які перебувають на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належать ОСОБА_2 на підставі заповіту

від 25 листопада 2009 року, ВМК № 949871, та фактично прийнятій спадщині згідно з Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі

(№ витягу 61435155) на земельні ділянки загальною площею 13,20 га.

Визнав право власності на земельні ділянки площами 6,5998 га

та 6,6003 га, які перебувають на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить ОСОБА_2 на підставі заповіту

від 25 листопада 2009 року ВМК № 949871 та фактично прийнятій спадщині, згідно з Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (№ витягу 61435155), спадкова справа № 66318733 на земельну ділянку загальною площею

13,20 га за ОСОБА_1 .

Закрив провадження у справі на підставі частини четвертої

статті 207 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д. М., особа, як не брала участі у справі, оскаржив її в апеляційному порядку.

Одеський апеляційний суд своєю ухвалою від 01 листопада 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д. М. на ухвалу

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 06 вересня 2021 року про затвердження мирової угоди у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

за договором позики, закрив на підставі пункту 3 частини першої

статті 362 ЦПК України.

У грудні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д. М., в інтересах якого діє адвокатеса Зауліна О. Г., через систему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу

на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року

у вищевказаній справі.

Верховний Суд своєю ухвалою від 22 грудня 2022 року поновив приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Колечку Д. М., в інтересах якого діє адвокатеса Зауліна О. Г., строк на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року.

Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечку Д. М., в інтересах якого діє адвокатеса Зауліна О. Г., залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику направити до суду касаційної інстанції докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У грудні 2022 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 22 грудня 2022 року через систему «Електронний суд» від ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокатеса Зауліна О. Г., надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додані докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій касаційної скарги.

Таким чином, недоліки касаційної скарги, визначені в ухвалі Верховного Суду від 22 грудня 2022 року, усунуті.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень, у касаційній скарзі заявник посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Також заявник вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу № 495/6903/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк