Справа № 137/193/22
Провадження № 22-ц/801/493/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 рокуСправа № 137/193/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Зубаня Олександра Олександровича на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є її рідним батьком. На даний час вона досягла повноліття та продовжує навчання на заочній формі у Вінницькому кооперативному інституті на 2 курсі, спеціальність "Фінанси, банківська справа та страхування" з 01 вересня 2021 року і до 30 червня 2022 року на контрактній основі. Плата за навчання у 2021-2022 році складає 7 500 гривень. Вона проживає разом з матір`ю, яка сплачує кошти на навчання, забезпечує її усім необхідним, зокрема усі потреби на час навчання в належному обсязі.
Вказує, що потребує також і матеріальної допомоги від батька, оскільки він фізично здоровий, офіційно працює та має стабільний дохід, у зв`язку з чим просить стягувати з ОСОБА_1 аліменти в розмірі частини від заробітку на її утримання щомісячно на час її навчання до закінчення учбового закладу, термін якого спливає 30 червня 2022 року.
Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 24.11.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого в ТОВ "Кусто Агро" на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з моменту звернення до суду, тобто з 15.02.2022 і до закінчення навчання у Вінницькому кооперативному інституті, термін якого спливає 30 червня 2022 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на відповідний рахунок судовий збір в сумі 992,40 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Зубань О.О. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з частки на 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 15 лютого 2022 року і до 30 червня 2022 року.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.7).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 22.12.2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний (а.с.8).
Відповідно до довідки Вінницького кооперативного інституту за №1945 від 08.02.2022 р. ОСОБА_2 навчається на заочній формі навчання Вінницького кооперативного інституту на ІІ курсі, спеціальність "Фінанси, банківська справа та страхування" з 01 вересня 2021 року і закінчує 30 червня 2022 р., на контрактній основі. Плата за навчання в 2021-2022 навчальному році складає 7500 грн (а.с.9). Зазначене підтверджується також Договором №226 про надання освітніх послуг Вінницьким кооперативним інститутом (а.с.10), де замовником навчання зазначається ОСОБА_3 .
Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 10.03.2017 року з ОСОБА_1 на утримання доньки було стягнуто аліменти до досягнення нею повноліття (а.с.14-15).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2022 року.
Суд апеляційної інстанції частково погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Встановивши, що донька відповідача ОСОБА_2 навчається на заочній формі навчання Вінницького кооперативного інституту на ІІ курсі, спеціальність "Фінанси, банківська справа та страхування" з 01 вересня 2021 року і закінчує 30 червня 2022 р., на контрактній основі та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 , який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню доньку, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього аліментів.
Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.
Проте суд першої інстанції належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.
ОСОБА_2 , звертаючись з позовом, надала докази навчання у Вінницькому кооперативному інституті на заочній формі на контрактній основі, інших доказів на підтвердження витрат, пов`язаних саме її з навчанням, зокрема щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо не надала.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, з 27.02.2022 року проходить службу у в/ч НОМЕР_5 на посаді за штатами воєнного часу сержант резерву, старший розвідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_5 , шпк «старший матрос», ВОС-106847М (а.с. 53).
Крім того, відповідач з 28 листопада 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з якою вони виховують двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та відповідно перебуває на його утриманні.
Відтак, оскільки відповідач, крім повнолітньої доньки, утримує ще двох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 15 лютого 2022 року і до 30 червня 2022 року. Такий обсяг стягнення аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.
Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору як стягувач аліментів відповідачу слід компенсувати за рахунок держави судовий збір в розмірі 1620,40 грн, сплачений останнім за подання апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Зубаня Олександра Олександровича задовольнити.
Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2022 року в частині розміру аліментів змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 15.02.2022 і до закінчення навчання у Вінницькому кооперативному інституті, термін якого спливає 30 червня 2022 року.
Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок держави судовий збір в розмірі 1620,40 грн, сплачений останнім за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський
Судді: Л.О. Голота
Т.О. Денишенко