Справа №295/1909/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

з участю секретаря судового засідання Лукасевич А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Янчинської О.С., погоджене начальником Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Савіною Н., про тимчасове обмеження праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 (згідно заяви боржника), до виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що 08.09.2020 року державним виконавцем Пулинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 296/10217/15-ц, виданого 21.08.2020 року Корольовським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 016 899, 20 грн. авансу, а також, трьох відсотків річних у розмірі 1 336,45 грн.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем неодноразово (останні - 16.01.2022 року) направлялися запити до реєстраційних установ, а саме: до Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України, Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби України.

Згідно отриманих відповідей вбачається, що рахунків, відкритих у банківських установах, боржник не має, пенсію боржник не отримує, офіційно боржник не працює, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що за боржницею на праві власності не зареєстроване майно.

Державним виконавцем направлено повторний електронний запит щодо перетину кордону боржником до Державної прикордонної служби України. Згідно отриманої відповіді вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , перетинала державний кордон України.

За повідомленням Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області від 23.06.2021 року, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 10.02.2020 року.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

В судове засідання державний виконавець не з`явилася, всупереч положенням ч. 4 ст. 441 ЦПК України, яким передбачено негайний розгляд відповідного подання за участю державного виконавця.

Дослідивши подання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Частина 1 ст. 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Пункт 5) ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з вимогами п. 19) ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З наведених положень можна дійти висновку, що обґрунтованою підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

До подання державним виконавцем було додано копію виконавчого листа, виданого Корольовським районним судом по справі № 296/10217/15-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1016899 грн. 20 коп. авансу, а також, трьох відсотків річних у розмірі 1336 грн. 45 коп.; копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62976102; копію відповіді на запит № 155935939 від 13.02.2023 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону.

Державним виконавцем не надано наступних доказів: того, що боржника викликали до державної виконавчої служби, а боржник, в свою чергу, безпідставно не з`являлася на виклики до державного виконавця; того, що державним виконавцем неодноразово направлялися запити до реєстраційних установ, а саме - до Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України, Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби України, та, відповідно, до подання не додано відповідей на ці запити; не надано інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та повідомлення Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області від 23.06.2021 року, на які державний виконавець посилається у своєму поданні, а головне не надано доказів того, що державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення боргу.

За таких обставин, оскільки відсутні докази, які вказували б на умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, суд дійшов висновку про безпідставність, необгрунтованість та передчасність подання, а тому відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Янчинської О.С., погодженого начальником Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Савіною Н., про тимчасове обмеження праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.М. Полонець