Справа № 149/2504/22
Провадження №2/149/602/22
Номер рядка звіту 67
РІШЕННЯ

Іменем України

13.02.2023 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Зоріній О. Г.,

за участю первісного позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Верещака В. М., первісного відповідача ОСОБА_2 , її представників - адвокатів Поворознюка Б. М., Панфілової Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки і піклування Хмільницької міської ради Вінницької області, орган опіки і піклування Калинівської міської ради Вінницької області, орган опіки і піклування Стрижавської селищної ради Вінницької області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та її відібрання,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Хмільницької міської ради Вінницької області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . З десятимісячного віку спільний син сторін залишився проживати з ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 поїхала навчатися в м. Хмельницький, а згодом у Вінницю. Спочатку відповідач приїздила раз на два тижні на вихідні дні, а згодом все рідше, сторони віддалились один від одного, тому рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20 липня 2016 року їх шлюб було розірвано.

Син знаходився та знаходиться на повному матеріальному утриманні ОСОБА_1 , відвідував дитячий садочок, згодом школу, із вихованням сина допомагала його мати - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в житті дитини ніякої участі не приймала, жила своїм життям, інколи приїздила на місяць та знову зникала. Первісний позивач не заперечує проти зустрічей відповідача із сином, при цьому ОСОБА_2 під час зустрічей намагається здобути у дитини авторитет, дозволяючи йому вживати шкідливу їжу та напої, до яких в нього є застереження за станом здоров`я.

Наразі ОСОБА_3 навчається в третьому класі ліцею № 2 міста Хмільник. В останній декаді липня 2022 року відповідач взяла дитину до свого місця проживання в с. Сосонка Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 погостити. Строк перебування сина у відповідача не узгоджувався, відповідач зазначила, що поверне ОСОБА_3 , коли той заскучає. Відповідач повернула ОСОБА_3 в м. Хмільник Вінницької області 03 вересня 2022 року і відтоді син знову залишився проживати зі батьком. Однак позивачу стало відомо, що відповідач влітку 2022 року, без погодження зі ним, забрала документи сина із ліцею № 2 м. Хмільник та подала їх за місцем свого проживання до с. Сосонка Вінницького району Вінницької області. В подальшому позивач повернув документи ОСОБА_3 в школу, в якій він навчався.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 виявляє особисту прихильність до нього, так як живе з ним з раннього віку. У ОСОБА_3 склались доброзичливі стосунки із новою дружиною позивача, син добре сприйняв народження сестри та відчуває себе старшим братом. Крім того, позивач зазначає, що здатен забезпечити синові належні умови проживання в люблячій сім`ї та забезпечити сина матеріально, оскільки є військовослужбовцем та отримує достатню заробітну плату, має власний транспортний засіб. В свою чергу відповідач не працює, самостійного доходу не має.

Оскільки сторони у позасудовому порядку не досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини, позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_3 з ним та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина.

Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

10 листопада 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та її відібрання.

Зустрічний позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Сторони разом із сином проживали на орендованій квартирі по АДРЕСА_2 . Позивач за зустрічним позовом на той час навчалась в Хмельницькому базовому медичному коледжі та взяла академічну відпустку строком на один навчальний рік на період народження сина та догляду за ним. Із 01 вересня 2014 року позивач за зустрічним позовом відновила навчання стаціонарно у медичному коледжі, а за сином почала доглядати її свекруха ОСОБА_4 , оскільки вона не працювала та мала таку можливість. Протягом наступних двох років позивач за зустрічним позовом навчалась у коледжі, проте на кожні вихідні та свята приїздила додому до чоловіка та сина і вони повертались жити на орендоване житло.

Сторони припинили спільне проживання в березні-квітні 2016 року, а їх син ОСОБА_3 залишився проживати із ОСОБА_4 до закінчення позивачем за зустрічним позовом навчання в червні 2016 року. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 20 липня 2016 року шлюб сторін було розірвано.

В 2016 році ОСОБА_3 почав відвідувати заклад дошкільної освіти № 5 "Вишенька" м. Хмільника та проживав разом з позивачем за зустрічним позовом в АДРЕСА_3 , в квартирі що належала її батькам. На той час позивач за зустрічним позовом працювала медичною сестрою.

З 01 вересня 2017 року ОСОБА_2 вступила на навчання до Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова, у зв`язку із чим син ОСОБА_3 знову залишився із її свекрухою ОСОБА_4 , батьки ОСОБА_2 можливості доглядати за онуком не мали. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що щотижня забирала сина до себе на вихідні, а також на канікули. При цьому, її колишній чоловік ОСОБА_1 із сином не проживав, оскільки пішов на службу до ЗСУ. Обоє приймали участь в утриманні сина та спору щодо даного питання між ними не було.

ОСОБА_2 вдруге вийшла заміж та переїхала проживати до с. Сосонка Вінницького району Вінницької області, куди періодично брала сина ОСОБА_3 на вихідні дні. Після закінчення ОСОБА_3 другого класу вона, порадившись із сином, вирішила перевести його на навчання до с. Сосонка, що і зробила. Син став проживати із нею із червня 2022 року. Однак, 02 вересня 2022 року ОСОБА_1 зателефонував та попросив забрати сина на декілька днів, оскільки він приїхав у відпустку із передової та бажає провести із ним час. Між ними було погоджено, що ОСОБА_3 перебуватиме в ОСОБА_1 до 08 вересня 2022 року. У вказану дату ОСОБА_1 сина не повернув та перестав виходити на зв`язок.

Оскільки на даний час позивач за зустрічним позовом не має можливості побачитись із сином через самостійну зміну ОСОБА_1 місця проживання дитини та приховування ним їх адреси, позивач за зустрічним позовом просить відібрати у ОСОБА_1 сина ОСОБА_3 та визначити його місце проживання із нею.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено орган опіки і піклування Стрижавської селищної ради Вінницької області та орган опіки та піклування Калинівської міської ради Вінницької області.

27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого вважає, що місце проживання ОСОБА_3 слід визначити з ним, так як це відповідає найкращим інтересам дитини, зважаючи на наступне. ОСОБА_2 є студенткою та навчається на денній формі навчання, знаходиться на утриманні своїх батьків та чоловіка, а реєстрація її ФОП не спростовує факту відсутності у неї самостійного доходу. ОСОБА_2 проживає в однокімнатній квартирі, площею 23 кв.м., що свідчить про те, що за місцем проживання матері не має належних умов для навчання та проживання сина. ОСОБА_3 постійно спілкується із ОСОБА_2 телефоном, яка в свою чергу намагається здобути авторитет у сина обіцянками дорогих подарунків. ОСОБА_1 зазначив, що утримував та утримає сина ОСОБА_3 без допомоги ОСОБА_2 та не вимагав від неї виконання материнських обов`язків, оскільки вона не має самостійного доходу. ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_6 встановили контакт із сином ОСОБА_3 , який сприймає себе частиною їхньої сім`ї. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_2 та багато її родичів звинувачують його у викраденні дитини. ОСОБА_2 зверталась із скаргами в поліцію, прокуратуру, військову службу правопорядку, в яких виклала обставини, що не відповідають дійсності.

01 листопада 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Панфілова Д. А. надала до суду відповідь на відзив за зустрічною позовною заявою, відповідно до якого зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 просила задоволити у повному обсязі. ОСОБА_1 намагається відгородити сина ОСОБА_3 від ОСОБА_2 та відмовив останній у зустрічі із сином на його день народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив місце перебування дитини, в результаті чого ОСОБА_2 була позбавлена можливості привітати сина. ОСОБА_2 , як ФОП, вже почала вести господарську діяльність, укладати договори та отримувати прибуток. За час проживання ОСОБА_3 разом із матір`ю, нею вживались всі необхідні та достатні дії для повноцінного розвитку дитини та забезпечення його найкращих інтересів. Крім того, батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7 має на праві власності будинок, площею 151,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , а отже ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 мають право користування вказаним житлом. ОСОБА_1 разом із сином проживають у будинку, який належить особі, яка не має родинних відносин із дитиною та жодного дозволу на проживання ОСОБА_3 від ОСОБА_8 не надавалось. Разом з тим, ОСОБА_1 проходить військову службу та не має змоги в умовах воєнного стану постійно проживати із сином, в результаті чого дитина буде фактично проживати із людьми, які не є членами його родини. В свою чергу ОСОБА_2 навчається дистанційно, що надасть їй змогу приділяти достатню увагу дитині.

28 листопада 2022 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 надав до суду заперечення, відповідно до якого просив визначити місце проживання ОСОБА_3 із ним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав поданий ним позов та заперечив проти позову ОСОБА_2 . Зазначив, що з народження проживає разом з сином. Коли ОСОБА_3 було 10 міс., ОСОБА_2 поїхала продовжувати навчання в м. Хмельницький і вони разом з ОСОБА_3 переїхали до його батьків на АДРЕСА_5 , де доглядати за сином йому допомагала його мати, ОСОБА_4 . ОСОБА_2 на початку приїжджала щовихідних, але з часом навідувалась все рідше, тому в 2016 році вони розлучились. Він здобув медичну освіту заочно, працював, щоб утримувати дитину, відповідач сина не утримувала, всі необхідні речі купляв він, або давав кошти своїй матері на придбання дитині необхідного. З 2017 року по 2020 рік він служив в зоні АТО, при цьому кожну відпустку проводив вдома з дитиною, надсилав матері ОСОБА_4 кошти на утримання сина.

ОСОБА_2 навідувала сина епізодично та нерегулярно. Іноді брала його на вихідні до її батьків на АДРЕСА_3 , могла взяти на тиждень, коли в неї були канікули, після того знову повертала до постійного місця проживання сина. З ОСОБА_2 вони не спілкувались.

В липні 2022 року позивач взяла сина до себе в гості, а в серпні, після того, як він був прооперований, він дізнався, що вона забрала документи сина зі школи та записала ОСОБА_3 до школи в с. Сосонка. Він повернув документи сина до школи, де той навчався постійно.

На час розгляду справи ОСОБА_3 проживає з ним в с. Павлівка Калинівського району, де позивач проходить службу, дистанційно навчається в школі, в нього багато друзів, як в м. Хмільнику, так і в с. Павлівка.

Його графік роботи - з 9 год. по 18 год., субота, неділя - вихідні. Він проводив та проводить з сином багато часу разом - вони гуляють, граються, він допомагає сину з уроками.

Коли він вирішив одружитись вдруге, він поступово знайомив ОСОБА_3 з майбутньою дружиною, вони брали ОСОБА_3 до себе, приїжджали в м. Хмільник та по кілька днів жили разом наАДРЕСА_5 , в них з його дружиною склались гарні відносини, ОСОБА_3 дуже любить молодшу сестричку, син має все необхідне. Його дружина, ОСОБА_6 знайшла з ОСОБА_3 спільну мову, робить з ним уроки, займається, вони готують.

Сім`я ОСОБА_2 переслідує його сім`ю, родичів, займається травлею, погрожують, пишуть скарги в поліцію. Батько ОСОБА_2 , ОСОБА_7 стежить за їх будинком.

Він не перешкоджає ОСОБА_3 спілкуватись з матір`ю, завжди кличе його до телефону, але син не завжди виявляє бажання спілкуватись, примушувати він його не може. Коли ОСОБА_2 приїжджала до них в с. Павлівку, їх не було вдома. В день народження ОСОБА_3 , коли дана справа вже була на розгляді суду, він запропонував ОСОБА_2 привітати ОСОБА_3 в людному місці, але вона не погодилась.

Запропоновані адвокатом ОСОБА_2 . Панфіловою Д. А. умови примирення його не влаштовували, оскільки взагалі не враховували можливості проживання ОСОБА_3 з батьком.

Визнав, що він двічі, в квітні 2020 року та в листопаді 2020 року притягався до адміністративної відповідальності за відмову пройти медичний огляд на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння при керуванні транспортним засобом.

Адвокат Верещак В. М. вимоги ОСОБА_1 підтримав, просив їх задоволити посилаючись на те, що відповідач за первісним позовом жила своїм життям та участі у житті сина не приймала, навідувала його епізодично. ОСОБА_3 виявляє особисту прихильність до батька, ОСОБА_1 здатний забезпечити синові належні матеріально побутові умови, забезпечує його з народження, здоровий, не перебуває на обліках в лікарів нарколога та психіатра, син інтегрований до його сім`ї.

Натомість відповідач за первісним позовом є студенткою, навчається на денній формі, перебуває на утриманні її батьків та чоловіка, її житлові умови значно гірші.

Зазначив, що ОСОБА_1 перешкод у зустрічах та спілкуванні ОСОБА_3 з матір`ю не чинить. Дитина ніколи не проживала з матір`ю, він перебував у неї гостях, тому не можна говорити про те, що ОСОБА_3 викрали.

Звернув увагу на те, що ОСОБА_2 зареєструвалась як ФОП вже після звернення ОСОБА_1 до суду, крім того зареєстрований нею вид економічної діяльності підприємства - комп`ютерне програмування, не відповідає її медичній освіті.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_2 проти первісного позову заперечила, підтримала свої позовні вимоги та просила їх задоволити. Пояснила, що ОСОБА_3 народився в 2013 році, вона тоді навчалась в м. Хмельницькому та взяла академічну відпустку на рік, щоб доглядати сина. На той час сторони з сином жили в квартирі, яку винаймав її батько, ОСОБА_7 , по АДРЕСА_2 . Батько багато працював за кордоном, тому вони жили здебільшого самостійно. Майже кожного дня до них в гості приходила мати позивача ОСОБА_4 і під приводом допомоги з дитиною, чинила на неї тиск і критикувала як матір і хазяйку, через що в них з ОСОБА_1 почали виникати конфлікти.

Коли її академічна відпустка закінчилась, вони розглядали варіант переїзду в м. Хмельницький, щоб вона могла продовжувати навчання, але вирішили, що зручніше буде залишити ОСОБА_3 в м. Хмільнику, де її свекруха, ОСОБА_4 погодилась допомагати з його доглядом.

Вона приїжджала в м. Хмільник на кожні вихідні та вони разом з чоловіком і сином жили на квартирі по АДРЕСА_2 , коли вона їхала на навчання, син з чоловіком жили по АДРЕСА_5 .

Коли в 2016 році вона закінчила навчання, вона повернулась в м. Хмільник та стала проживати з сином, в липні вони з чоловіком розлучились, вона знайшла роботу і по вересень 2017 року жила та працювала в м. Хмільнику . ОСОБА_3 жив з нею та її матір`ю, ходив до дитячого садочка, який був близько до їх будинку. На вихідні, або коли скучила, ОСОБА_3 забирала мати первісного відповідача. З ОСОБА_1 вони не спілкувались. Вона купляла синові необхідні речі та одяг.

В 2017 році вона вирішила продовжити навчання та вступила до медичного університету на денне відділення за спеціальністю «лікарська справа». Вона працювала, навчалась, жила в гуртожитку. При цьому майже кожні вихідні, коли не була зайнята навчанням, роботою, або хворіла, вона приїжджала до ОСОБА_3 та забирала його в батьківську квартиру по АДРЕСА_3 . Також вона брала сина до себе на канікули, возила на море.

На даний час вона продовжує навчання в медичному університеті та працює в ІТ сфері, отримує дохід, який дозволяє їй утримувати дитину.

В липні 2022 року ОСОБА_3 приїхав до неї, так як ОСОБА_4 прооперували та вона попросила дати їй хоча б тиждень відпочинку. В цей час до неї дійшли чутки, що в школі сина її вважають поганою матір`ю, яка залишила дитину та займається власним життям. Вона звернулася до школи, у встановленому законом порядку забрала документи сина та записала його в ліцей с. Сосонка.

В кінці серпня-на початку вересня ОСОБА_3 зателефонувала бабуся ОСОБА_4 , сказала, що він її покинув та запросила в гості. ОСОБА_3 не хотів їхати. Вона завезла сина в м. Хмільник в гості до ОСОБА_1 на декілька днів, але через деякий час зв`язок з сином перервався, потім вона дізналась, що сина забрали зі школи. Вона почала розшукувати ОСОБА_3 , в колишньої свекрухи його не було, звернулась в поліцію. Вона не змогла привітати ОСОБА_3 з дрем народження, оскільки ОСОБА_1 висунув власні умови їх зустрічі. Вважає, що первісний позивач своїм авторитетом маніпулює дитиною, вона втрачає з ним зв`язок, син не йде на контакт, не хоче говорити довго. ОСОБА_1 не переймається розвитком дитини, оскільки син не відвідує гуртки та секції.

Сину буде краще проживати з нею, оскільки він прихильний до неї, вона забезпечить йому заняття в гуртках, у сина буде повне життя, зі здоровою конкуренцією з іншими хлопцями його віку.

У ОСОБА_3 склались дружні відносини з її чоловіком, крім того, в лютому 2023 року вони з чоловіком очікують дитину, вона перебуватиме у відпустці та зможе багато часу приділяти ОСОБА_3 .

Зазначила, що як мати має право виховувати власну дитину, та, оскільки здобуття освіти не дало їй приймати активну участі у вихованні ОСОБА_3 , хоче виправити цю помилку. До того ж ОСОБА_1 служить, може у будь-який момент бути відправлений на передову, а тоді вихованням дитини займатимуться сторонні люди.

Адвокати Поворознюк Б. М., Панфілова Д. А. проти первісного позову заперечили, зустрічний позов підтримали та просили його задоволити.

Адвокат Поворознюк Б. М. зазначив, що сімейні цінності, привиті ОСОБА_2 її батьками, дозволять їй гідно виховати сина, оскільки першим до нього звернувся батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , який турбується про доньку, незважаючи на те, що з її матір`ю він розлучений. Батьки дали змогу ОСОБА_2 реалізувати себе в житті, і таке саме виховання вона забезпечить синові. Передання дитини на виховання бабусі ОСОБА_4 було здійснено ОСОБА_2 саме в інтересах дитини.

ОСОБА_1 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, перешкоджає спілкуванню ОСОБА_3 з матір`ю, самовільно забрав дитину у ОСОБА_2 , через ізоляцію дитини він сказав в суді, що хоче жити з батьком.

Просив взяти до уваги позицію Верховного Суду у справі № 663/724/19.

Адвокат Панфілова Д. А. пояснила, що не дивлячись на запропоновані умови мирного вирішення спору, такого вирішення не відбулось саме через небажання ОСОБА_1 .

При цьому батькам мають бути забезпечені рівні умови щодо виховання дитини, участі в його житті. Конфлікт, що виник між сторонами, шкодить дитині.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

При цьому представник третьої особи органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради надав до суду пояснення, із яких слідує, що ОСОБА_2 створено комфортні умови для проживання її дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6 (Т. 1 а. с. 215-216).

Представник органу опіки і піклування Хмільницької міської ради у вирішення справи поклалась на розсуд суду, оскільки ні батьки, ні дитина не проживають на території Хмільницької ОТГ (а. с. 146). Із зазначених підстав надання висновку щодо розв`язання спору в порядку ст. 19 СК України органом опіки і піклування Хмільницької міської ради не є можливим (Т. 1 а. с. 214).

Калинівська міська рада надіслала затверджений висновок комісії з питань захисту прав дитини щодо розв`язання спору.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши письмові та електронні докази у справі, вислухавши в порядку ст. 171 СК України думку ОСОБА_3 , встановив наступні обставини.

14 липня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб (Т. 1 а.с. 57), від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (Т. 1 а.с. 10, 58).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 20 липня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано ( Т. 1 а.с. 12, 61).

Місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з 26 грудня 2013 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 (Т. 1 а.с. 14). Вказаний будинок належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_14 (Т. 1 а.с. 35, 36). За зазначеною адресою з 13 жовтня 1993 року зареєстроване також місце проживання ОСОБА_1 (Т. 1 а. с. 9 зворот).

Із довідки № 01-22/51 від 15 вересня 2022 року слідує, що ОСОБА_3 відвідував дошкільний заклад № 5 м. Хмільника з 2016 року по 2020 рік. Активну участь у житті та вихованні дитини приймала бабуся ОСОБА_4 та тато ОСОБА_1 . На той час мати дитини була студенткою Вінницького медичного університету (Т. 1 а.с. 15). Батьківську плату за відвідування дошкільного навчального закладу за лютий-травень, жовтень-грудень 2019 року та січень 2020 року сплачувала ОСОБА_4 ( Т. 1 а.с. 16-23).

Роки відвідування ОСОБА_3 ДНЗ № 5 м. Хмільника підтверджено також довідкою № 01-22/54 від 28 вересня 2022 р. (Т. 1 а. с. 87).

Відповідно до характеристики учня 3-А класу ліцею № 2 м. Хмільника, ОСОБА_3 , учень мав достатній ступінь підготовки до школи, період адаптації до школи проходив швидко, має достатньо повний обсяг знань про навколишній світ, стан його здоров`я відповідає основній групі, на уроках активний, пізнавальні інтереси в навчальній сфері сформовані достатньо, зошити веде акуратно, гарно читає, розуміє зміст прочитаного матеріалу. ОСОБА_3 забезпечений необхідним одягом та взуттям, шкільне приладдя є в достатній кількості. Вихованням та розвитком займається бабуся ОСОБА_4 та тато ОСОБА_1 , які, крім того, приділяють увагу навчанню ОСОБА_3 , відвідують батьківські збори, беруть активну участь у житті класу. Мати вихованням дитини не займалась, не цікавилась навчанням, не відвідувала батьківські збори (Т. 1 а.с. 25).

Згідно з інформацією № 131 від 03 жовтня 2022 року, ОСОБА_3 регулярно відвідує навчальний заклад, без поважної причини не попускає уроки. Усім необхідним для навчання забезпечений. Батько ОСОБА_1 регулярно відвідує навчальний заклад, брав безпосередню участь у ремонті класу, відвідував батьківські збори, виховні заходи, цікавиться навчанням, вихованням сина. Мати ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала класні виховні заходи, батьківські збори, не цікавилась навчанням сина. Була присутня лише на Свято першого дзвоника в 1 класі. Мати забрала документи 23 серпня 2022, не попередивши класного керівника, не пояснивши свого рішення (Т. 1 а.с. 125).

Факт навчання ОСОБА_3 в 3-А класі ліцею « 2 м. Хмільника вбачається також із довідки № 126 від 20 вересня 2022 року (Т. 1 а. с. 88).

Із довідки КЗ "Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області" № 04-08/23 від 01 серпня 2022 року слідує, що ОСОБА_3 буде зарахований до 3-го класу вказаного закладу (Т. 1 а.с. 166).

03 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернулась до директора ліцею № 2 м. Хмільника Вінницької області ОСОБА_15 із заявою про видачу документів ОСОБА_3 у зв`язку із переїздом в с. Сосонка Вінницького району Вінницької області (Т. 1 а.с. 165).

Наказом в.о. директора ліцею № 2 м. Хмільника Вінницької області Крохмаль В. В. № 6-у від 03 серпня 2022 року ОСОБА_3 відраховано із списку учнів 3-А класу, у зв`язку із переходом до КЗ "Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області" (Т 1 а.с. 167).

Із довідки КЗ "Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області" № 04-08/32 від 19 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_3 навчався в 3-А класі КЗ "Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області" з 01 вересня 2022 року по 07 вересня 2022 року ( Т. 1 а.с. 86).

Згідно наказу КЗ "Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області" № 25, ОСОБА_3 зараховано до 3-А класу на підставі заяви матері (Т. 1 а.с. 98).

Наказом КЗ "Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області" № 30 ОСОБА_3 відраховано зі списків учнів школи на підставі довідки ліцею № 2 м. Хмільника та заяви батька від 07 вересня 2022 р( Т. 1 а. с. 99, 100)

07 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до директора КЗ "Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області" Кугай Л. І. із заявою про видачу особової справи ОСОБА_3 у зв`язку із переходом на навчання у ліцей № 2 м. Хмільника Вінницької області (а.с. 100).

Відповідно до довідки директора ліцею № 2 м. Хмільника Вінницької області № 126 від 20 вересня 2022 року ОСОБА_3 навчається в 3-А класі вказаного навчального закладу з 07 вересня 2022 року ( Т. 1а.с. 88).

Згідно з довідкою лікаря ОСОБА_17 від 09 вересня 2022 року ОСОБА_4 зверталась до нього, як до сімейного лікаря з приводу хвороби онука ОСОБА_3 , всі надані рекомендації виконувала. Мати ОСОБА_18 до нього не зверталась (Т. 1 а.с. 30).

Згідно з довідкою лікаря ОСОБА_19 від 09 вересня 2022 року ОСОБА_1 звертався до неї, як до сімейного лікаря з приводу хвороб сина ОСОБА_3 , всі призначення та надані рекомендації виконував в повному обсязі (Т. 1 а.с. 31).

Із наданих сторонами відеофайлів, вбачається, що сторони проводили час з дитиною на різних етапах його життя, відзначали свята, проводили дозвілля (Т. 1 а. с. 38, 120).

Із довідки голови вуличного комітету Шевченко В. П. № 08-21/883 слідує, що станом на 19 вересня 2022 року ОСОБА_3 постійно проживав разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 (Т. 1а.с. 28).

ОСОБА_1 12 лютого 2021 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 (Т. 1 а.с. 13), від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_23 (Т. 1 а.с. 11).

Станом на 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_3 фактично проживають без реєстрації по АДРЕСА_7 (Т. 1 а.с. 196), до складу сім`ї входять ОСОБА_8 (баба дружини ОСОБА_6 ), ОСОБА_21 (теща), ОСОБА_22 (тесть), ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 (сестра дружини) ( Т. 1а. с. 197). Власником будинку являється ОСОБА_25 (Т. 1 а. с. 191-194).

ОСОБА_1 є учасником бойових дій (Т. 1 а.с. 37), займає посаду сержанта резерву 3 взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , за місцем служби характеризується позитивно, займаній посаді відповідає (Т. 1а.с. 27), має регулярний дохід - грошове забезпечення (Т. 1 а.с. 24), на обліку в лікаря - психіатра не перебуває ( Т. 1 а.с. 29), пройшов наркологічний огляд (а. с. 123), до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку на перебуває (Т. 1 а.с. 124), має у власності транспортний засіб ( Т. 1а.с. 32 , 33, 34), при цьому права керування транспортними засобами позбавлений (Т. 1а. с. 113-114).

ОСОБА_1 за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання характеризується позитивно, свого сина ОСОБА_3 виховує та виховував належним чином (Т. 1а.с. 26, 195).

Із інформації командира ВЧ НОМЕР_1 № 1649 від 12 листопада 2022 року з додатками слідує, що ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині з 13 березня 2022 року. За час проходження військової служби ОСОБА_1 вибував у відпустку, у встановленому порядку, йому встановлено грошовий оклад (Т. 2 а.с. 105, 106).

З 23 по 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарі КНП «Хмільницької ЦЛ» (Т. 1 а. с. 188-189).

ОСОБА_2 з 07 липня 2016 року зареєстрована в будинку АДРЕСА_3 Т. 1 (а.с.41, 56) з нею зареєстровані ОСОБА_7 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (Т. 1 а.с. 60).

ОСОБА_2 в 2016 році закінчила Хмельницький базовий медичний коледж (Т. 1 а.с. 71).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 , вона з 15 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року працювала на посаді медичної сестри ТОВ «Тест Лайф», 01 вересня 2017 року зарахована на перший курс медичного факультету, спеціальність «Медицина», з 09 листопада 2018 р. по 27 червня 2019 року працювала в ПІІ «Макдоналдз Юкрейн».

05 травня 2022 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 (Т. 1 а.с. 62).

Фактичне місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_6 , в квартирі, що належить на праві власності сестрі чоловіка по матері ОСОБА_31 ( Т. 1а.с. 63-69), є студенткою Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова, (Т. 1 а.с. 72, 240-241 ), за місцем реєстрації, за місцем проживання та навчання характеризується з позитивної сторони ( Т. 1 а.с. 73, 74,75, 219), з 04 жовтня 2022 року зареєстрована як фізична особа - підприємець, основний вид діяльності - комп`ютерне програмування (Т. 1 а.с. 115, 116-117), здійснює господарську діяльність (Т. 1 а.с. 232-239), отримує надходження на картковий рахунок (Т. 1 а. с 92-95), на обліку в лікаря - психіатра та лікаря- нарколога не перебуває (Т. 1а.с. 231), до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (Т. 1 а.с. 168).

Із акта обстеження умов проживання, складеного 26 жовтня 2022 року Службою у справах дітей Стрижавської селищної ради, слідує, що ОСОБА_2 створено всі умови для проживання її малолітнього сина ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6 . В квартирі сучасний, якісний ремонт. Тепло, затишно та чисто. Для дитини є все для навчання, виховання та розвитку, за вказаною адресою проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (а.с. 217). Дана інформація підтверджується також наданою ОСОБА_2 фототаблицею (Т.1 а. с. 78-85)

Батько ОСОБА_2 , ОСОБА_7 являється власником житлового будинку АДРЕСА_4 (Т. 1 а. с. 242).

Починаючи з вересня 2022 року сторони та їх родичі неодноразово звертались до правоохоронних, дисциплінарних органів, органів місцевого самоврядування щодо неправомірних дій один одного, конфлікт сторін було винесено в публічну площину (Т. 1 а. с. 89, 90, 91, 101, 102, 184, 190, Т.2 а. с. 103-104).

Адвокатом ОСОБА_2 Панфіловою Д. А. було ініційовано мирне врегулювання питання, направлено первісному позивачеві та його адвокату офіційну пропозицію мирного вирішення спору (Т. 2 а. с. 30-31).

Оцінюючи наданий як доказ акт обстеження житлово-побутових умов від 15 вересня 2022 року, проведеного за адресою АДРЕСА_6 , (Т. 1 а. с. 70), згідно якого за вказаною адресою проживає ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що комісія безпідставно встановила факт проживання там малолітнього сина відповідача-позивача, оскільки судом встановлено та не заперечується сторонами, що станом на день обстеження дитина за вказаною адресою не проживала. Дана інформація також спростована актом обстеження умов проживання від 26 жовтня 2022 року. Таким чином суд приходить до переконання, що на підставі даного доказу встановити дійсні обставини справи неможливо та не приймає його як такий, що не відповідає вимогам ст. 79 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились в червні 2013 року, в жовтні народився ОСОБА_3 . 6 вересня 2014 року ОСОБА_2 поїхала в м. Хмельницький, щоб продовжити навчання, ОСОБА_1 з ОСОБА_3 переїхали до неї. ОСОБА_3 був на грудному вигодовуванні, у нього різалися зубки, тому він 2 тижні не спав, вони з ОСОБА_1 по черзі вставали до нього, вона радилась із лікарем щодо вигодовування. Навчання ОСОБА_2 підтримували члени її сім`ї, її від`їзд з ними не погоджувався. Була можливість переїхати до м. Хмельницького і ОСОБА_1 з дитиною, однак ОСОБА_2 була проти, оскільки це відволікатиме її від навчання. Залишити ОСОБА_3 з батьками ОСОБА_2 не було можливості, оскільки ОСОБА_7 працював за кордоном, а ОСОБА_29 бажання залишитись з онуком не виявляла.

ОСОБА_2 до 8 листопада 2014 року приїжджала до сина кожні вихідні, після того почала приїздити рідше. В 1,5 роки ОСОБА_3 сильно захворів, вони не могли знайти ОСОБА_2 та зверталися до її батька, ОСОБА_7 , який працював на Півночі, щоб допоміг знайти відповідача. В 2016-2017 роках, коли ОСОБА_2 працювала та жила в м. Хмільнику, вона брала сина до себе на більш тривалий час - тиждень, місяць, а після вступу відповідача до медичного університету, ОСОБА_3 знову постійно жив з ними. Вона знімала короткі відео з онуком та надсилала їх відповідачу, оскільки мама повинна знати, як живе її дитина, однак ОСОБА_2 про це не просила.

Кошти на утримання сина давав ОСОБА_1 , коли служив в зоні АТО регулярно їх пересилав. ОСОБА_2 купила синові декілька речей, хоча працювала, однак грошей на утримання сина не давала. Після вступу в медичний університет брала сина до себе на канікулах, звозила на море.

ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_6 та в них склались серйозні стосунки, та в листопаді 2020 року він познайомив з нею ОСОБА_3 . ОСОБА_6 почала все частіше приїжджати в гості, залишатись на декілька днів, позивач брав ОСОБА_3 в гості в с. Павлівку. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 склались добрі теплі стосунки

Влітку 2022 року відповідач попросила зібрати сина до неї в с. Сосонку на 1-2 тижні, поки йому не набридне. Через певний час з дитиною обірвався зв`язок, від неї і позивача перестали піднімати трубку. Десь в той же час їм подзвонили зі школи та повідомили, що ОСОБА_3 перевели до іншого навчального закладу.

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що з часу, коли ОСОБА_2 поїхала на навчання, ОСОБА_1 з сином жили з ними по АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 робив все, що має робити батько: доглядав за дитиною, виховував його, купував синові все необхідне або давав на це гроші, з доглядом допомагала ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_32 , яка являється рідною тіткою ОСОБА_1 , пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились, в них народився син. Через деякий час ОСОБА_2 поїхала на навчання, а ОСОБА_1 з дитиною переїхали на АДРЕСА_5 , де проживали батьки ОСОБА_1 . З часом сторони розлучились. ОСОБА_3 проживав по АДРЕСА_5 , з 10 місяців, коли його мати поїхала на навчання. ОСОБА_4 допомагала ОСОБА_1 з доглядом сина, матеріальні потреби дитини забезпечував первісний позивач та його батьки. В садочок дитину здебільшого водив ОСОБА_1 або ОСОБА_4 , зрідка - ОСОБА_2 , оскільки вона не мала часу: навчалась, влітку працювала. Вона нечасто приїздила до сина. Вказані обставини відомі свідку, оскільки вона живе по сусідству, ОСОБА_3 дружить з її сином, вони разом виросли, часто бувають один в одного в гостях, вона педагог за освітою, тому часто займалась з дітьми творчими розвиваючими заняттями. Всі свята, дні народження вони проводили разом з ОСОБА_3 та його родичами зі сторони батька.

ОСОБА_3 охарактеризувала як відкриту комунікабельну дитину, який вважає батька ідеалом, рівняється на нього, оскільки той завжди поруч. Він знає, що в нього є мама, але вона навчається.

Свідок ОСОБА_6 , дружина позивача, пояснила, що знайома з ОСОБА_3 з листопада 2020 року. На той час у них з позивачем склалися серйозні стосунки, тому вони вирішили поступово налагоджувати відносини з ОСОБА_3 . На час знайомства ОСОБА_3 проживав з батьком, тому вона розуміла, що після укладення шлюбу вони житимуть разом. Вони почали більше часу проводити разом, вона гостювала в м. Хмільнику, ОСОБА_3 з ОСОБА_1 приїжджали в с. Павлівку. Коли вона завагітніла, ОСОБА_3 брав участь в обранні дитині імені, добре ставиться до сестрички. Зараз вони проживають разом, вона допомагає ОСОБА_3 з уроками, стежить за тим, щоб він вчасно виходив на онлайн-заняття. Дитина добре читає, гарно навчається. Також вони проводять разом із ОСОБА_1 та дітьми дозвілля. У ОСОБА_1 чудові стосунки з сином.

Свідок ставиться до дитини, як до сина, однак нагадує ОСОБА_3 , що у нього є мама ОСОБА_2, яка його народила, він спілкується з нею по телефону, однак не завжди охоче. Про спір між батьками ОСОБА_3 відомо, він називає ситуацію, що склалася «війна папа-мама». Вона з ним це питання не обговорює.

До школи збирали його вона та позивач. ОСОБА_2 також купляє синові речі.

Їй відомо, що конфлікт між сторонами щодо місця проживання дитини виник влітку 2022 року. З того часу їх сім`я зазнає агресії зі сторони родичів ОСОБА_2 , її батько, ОСОБА_7 , стежив за їх будинком в с. Павлівці, тому вона боїться за свою безпеку та безпеку дітей.

Свідки ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , які проживають по АДРЕСА_5 та являються сусідами ОСОБА_1 пояснили, що ОСОБА_3 жив з батьком ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_4 та дідом ОСОБА_14 з часу, як він був немовлям. Його вихованням займався батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_4 , мати, ОСОБА_2 , приїздила до нього здебільшого на вихідні, забирала його до себе. Кілька разів приїжджав дідусь ОСОБА_7 . Дитина забезпечена речами та іграшками, має багато друзів, добре вихована.

Свідок ОСОБА_7 , батько первісного відповідача, дідусь ОСОБА_3 , пояснив, що до вересня 2022 року він працював за кордоном, коли до нього зателефонувала ОСОБА_2 та повідомила, що ОСОБА_1 забрав дитину та не дозволяє бачитись з ним. Він повернувся до України, щоб допомогти доньці, оскільки мати ніхто не може замінити. Він також не бачить онука, хоча раніше у них були чудові відносини: він працював вахтовим методом спочатку на Півночі, згодом в Європі, але коли повертався до м. Хмільника, проводив час з онуком, грався з ним, гуляв.

Коли сторони одружились, він винаймав квартиру, де вони проживали по АДРЕСА_4 , допомагав їм матеріально, зараз допомагає матеріально ОСОБА_2 , оплачує її навчання. Коли ОСОБА_2 поїхала на навчання, дитина залишилась в м. Хмільнику, ОСОБА_4 сама проявила ініціативу в допомозі з онуком, оскільки дуже до нього прив`язана, при цьому він не мав змоги допомагати з онуком, оскільки працював за кордоном, а мати ОСОБА_2 , ОСОБА_29 , теж не мала такої можливості. Коли ОСОБА_2 приїжджала в м. Хмільник на вихідні на канікули, вона забирала ОСОБА_3 до місця її проживання по АДРЕСА_4 , там же дитина жила з матір`ю, коли та працювала та проживала в м. Хмільнику, звідти ходила в садочок. На вул. Тургенєва ОСОБА_3 приїжджав в гості до бабусі ОСОБА_4 , оскільки вона за ним сумувала та часто запрошувала його на вихідні або декілька днів, при цьому ОСОБА_3 неохоче туди їхав.

В м. Хмільнику він збудував великий будинок, де є всі умови для проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 . ОСОБА_2 купляє синові необхідні речі, в нього є окремий гардероб в квартирі по АДРЕСА_4 , багато іграшок.

Виховувати дитину ОСОБА_1 він не довіряє.

Конфлікт між сторонами виник влітку, коли до його сім`ї дійшли чутки, розповсюджені в школі, де навчається ОСОБА_3 , щодо оцінки виконання ОСОБА_2 її батьківських обов`язків, тоді ОСОБА_2 вирішила забрати сина до себе та перевести його в інший навчальний заклад.

З того часу він не бачить онука, ОСОБА_2 перешкоджають у спілкуванні з сином. ОСОБА_3 став заляканим, затравлений, його не випускають з дому. Такі висновки він зробив, бо стежив за будинком в с. Павлівці, сидячи в машині, а коли біг за ОСОБА_3 по вул. Столярчука в м. Хмільник , оскільки чекав поблизу суду, поки той вийде, дитина відверталась та трималась за руку ОСОБА_1 . Вважає, що якби його присутність під будинком позивача заважала сім`ї позивача, вони могли б вийти та сказати йому про це.

Свідок ОСОБА_29 , мати ОСОБА_2 , бабуся ОСОБА_3 , пояснила, що з 2006 по 2014 рр. ОСОБА_2 тяжко хворіла, мала статус дитини-інваліда, і ОСОБА_1 про це добре було відомо. Однак він почав зустрічатись з ОСОБА_2 , поїхав до неї в м. Хмельницький і вона завагітніла в 16-річному віці. Про переривання вагітності не було мови, в тому числі з медичних причин, і ОСОБА_2 вимушена була взяти академічну відпустку, щоб народити. Подружжя проживало в квартирі, по АДРЕСА_4 , яку знімав її колишній чоловік ОСОБА_7 , він допомагав фінансово. Вона вважає, що ОСОБА_1 одружився з меркантильних підстав.

Коли ОСОБА_2 повинна була повертатись на навчання, батьки її підтримали, оскільки після перенесеної хвороби дівчина мріяла стати лікарем. Найкращим варіантом було залишити ОСОБА_3 на АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 допомагала б з його доглядом. У свідка, її матері та колишнього чоловіка можливості допомагати з дитиною не було.

Щовихідних ОСОБА_2 приїжджала в м. Хмільник, вони з ОСОБА_1 сварились, в тому числі через матеріальні питання, вона дізналась, що ОСОБА_2 здавала в ломбард свої прикраси, щоб утримувати сім`ю.

Після закінчення навчання в м. Хмельницькому ОСОБА_2 повернулася в Хмільник , почала працювати медичною сестрою в « Сінево », ОСОБА_3 проживав з нею по АДРЕСА_4 , пішов в дитячий садочок, який знаходився поруч. Він іноді гостював в бабусі ОСОБА_4 , однак з неохотою йшов туди, повернувшись до них, радів, що він вдома.

Восени ОСОБА_2 вступила на стаціонар медичного університету, та, оскільки всі родичі зі сторони матері ОСОБА_3 були зайняті, він залишився проживати по АДРЕСА_5 .

З онуком у них склались гарні відносини, він називає її по імені. Разом з тим, коли ОСОБА_2 не приїжджала, вона з ОСОБА_3 не бачилась, залишити постійно проживати дитину по АДРЕСА_4 можливості не було. Особисто їй у спілкуванні з онуком не перешкоджали.

ОСОБА_2 паралельно з навчанням працювала, купляла речі для ОСОБА_3 , звозила його на море, про що він давно мріяв, відкладала кошти на ноутбук для сина.

В серпні 2022 року вони завезли ОСОБА_3 в гості до бабусі ОСОБА_4 та зв`язок з ним перервався.

Свідок ОСОБА_2 , чоловік первісного відповідача, пояснив, що познайомився з ОСОБА_3 в перед початком 2022 року. Спочатку він нейтрально ставився до наявності дитини в ОСОБА_2 , оскільки не планував серйозних відносин, а коли вони вирішили одружитись, вона декілька разів забирала сина до них в с. Сосонку. Він тримав дистанцію з дитиною, намагався, щоб і них склались дружні відносини: в основному вони спілкувались в присутності ОСОБА_2 , а коли залишались в двох, разом дивились мультики, збирали басейн, їздили до зоопарку.

Їх квартира опалюється електрикою. Коли ОСОБА_3 був у них, він спав з ними в спальні, оскільки не хотів спати сам в кухні-студії. Вони думають про перепланування квартири після народження дитини.

Визнав факт того, що відносно нього до Вінницького міського суду надходили матеріали щодо незаконного зберігання наркотичних засобів.

Свідок ОСОБА_39 , дальня родичка ОСОБА_2 , пояснила, що її батько проживає по АДРЕСА_5 , вона іноді його відвідувала та не бачила там ОСОБА_1 . Коли ОСОБА_2 приїжджала до м. Хмільника, вона забирала ОСОБА_3 , він добре ставився до матері та не хотів відпускати.

Згідно показів свідка ОСОБА_40 ,. яка виконувала обов`язки директора ДНЗ № 5 м. Хмільника, довідка № 01-22/51 від 15 вересня 2022 року видана нею зі слів вихователів групи, яку відвідував ОСОБА_3 . Дитину приводили в садочок та забирали з садочка всі родичі. Життям групи переймалась бабуся ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_15 , директор ліцею № 2 м. Хмільника, де навчається ОСОБА_3 , пояснив, що влітку 2022 року до школи прийшла мати ОСОБА_3 , щоб забрати дитину в інший навчальний заклад. Він віддав документи дитини, що відповідає вимогам закону. Через деякий час в школу звернувся батько ОСОБА_3 , щоб повернути дитину в навчальний заклад. Він надав дозвіл. Другого з батьків в обох випадках він не повідомляв. На час розгляду справи дитина навчається дистанційно. З батьками він особисто не спілкувався, дитину не знає, оскільки не викладає в його класі.

ОСОБА_42 , вчитель початкових класів ліцею № 2, класний керівник 3 «А» класу, де ОСОБА_3 навчається першого класу, пояснила, що ОСОБА_2 бачила лише на святі першого дзвоника в 1 класі. Після того ОСОБА_2 до неї не зверталась, не цікавилась навчанням дитини. ОСОБА_1 відвідував батьківські збори, позакласні заходи, приймав участь в ремонті класу. На ремонт класу також приходив ОСОБА_7 , дідусь ОСОБА_3 . Найактивнішу участь у житті дитини приймала бабуся ОСОБА_4 , з якою вони давно знайомі, оскільки проживають по сусідству по АДРЕСА_5 .

На час розгляду справи ОСОБА_3 навчається онлайн, як і деякі інші діти з їх класу. На його успішність навчання онлайн не впливає, він належно виконує всі завдання. ОСОБА_3 охарактеризувала як дружелюбного, комунікабельного, старанного хлопчика, у якого багато друзів. Після переїзду в с. Павлівку він багато розповідає, де він живе, про його кімнату, домашню тварину.

Наприкінці літа їй зателефонувала секретар зі школи та повідомила, що ОСОБА_3 забрали зі школи, вона про це не знала, ніхто з батьків до неї не звертався. Вона зателефонувала ОСОБА_1 , той теж не знав про переведення сина до іншої школи. Після того родичі ОСОБА_2 писали на неї скарги на роботу, дописи в мережі Фейсбук , вона зверталась до поліції щодо їхніх дій.

Малолітній ОСОБА_3 , вислуханий судом в порядку ст. 171 СК в присутності спеціаліста - психолога Лоїк Т. А. , зазначив, що бажає проживати з батьком, на жодного з батьків він не ображається. Вважає своїм домом місце проживання в с. Павлівка, оскільки там його кімната, батько, ОСОБА_45 , ОСОБА_23 (сестра). Гуртки та секції він не відвідує, оскільки не хоче. В с. Павлівка та в м. Хмільнику у нього багато друзів.

Залучений судом спеціаліст, психолог Хмільницького міського центру соціальних служб Лоїк Т. А., роз`яснила, що малолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснення давав вільно, без примусу і ознак стороннього впливу.

Із висновку комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Калинівської міської ради № 83 від 26 жовтня 2022 року встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , мачухою ОСОБА_6 , сестрою ОСОБА_23 , батьками та бабусею мачухи. В будинку створено належні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови для проживання дитини. ОСОБА_3 має свою власну окрему кімнату, у якій зроблено ремонт, є диван, робочий стіл, комод, комп`ютер, наявне підключення до мережі інтернет. Дитина забезпечена одягом відповідного віку та розміру згідно сезону, взуттям, шкільним приладдям. ОСОБА_3 має прихильність до батька ОСОБА_1 , у нього сформовані дружні та теплі відносини із мачухою ОСОБА_6 , любить свою сестру ОСОБА_23 . ОСОБА_1 займається вихованням сина і сприяє всебічному розвитку його особистості. Між дитиною та татом тісні теплі емпатійні взаємини. Психологічний стан дитини має ознаки тривожності та емоційної напруженості щодо можливої зміні місця проживання. ОСОБА_3 надалі бажає проживати із батьком. Спроби забрати дитину від тата можуть мати травматичні наслідки для психіки дитини. Комісія з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Калинівської міської ради вирішила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 із батьком ОСОБА_1 (Т. 2 а.с. 84,85-90). Зазначений висновок органу опіки і піклування наданий належною юридичною особою відповідно до приписів ст. 19 СК України, п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, належно обґрунтований, відповідає інтересами дитини.

Вирішуючи даний спір суд враховує наступне.

Відповідно до ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про охорону дитинства» під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтями 151 та 163 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання малолітніх дітей та на те, щоб вони проживали з ними.

Права батьків, у тому числі тих, хто живе окремо від дитини, на виховання дитини і спілкування з нею можуть бути обмежені лише законом (статті 153 і 157 СК України).

Рішення про визначення місця проживання дитини повинно прийматися першочергово із урахуванням інтересів самої дитини.

С209/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1#825209" title="КОНСТИТУЦІЯ УКРАЇНИ; нормативно-правовий акт № 254к/96-ВР від 28.06.1996">таттею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі.

У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка.

Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України.

За ч. ч. 1, 4 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1 ст. 160 СК України).

Згідно з положеннями ст. 160 ч.1 та ст. 161 ч.1, ч.2 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Згідно роз`яснень, які містяться в пп. 18,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року N 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», при вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. Особливу належить увагу належить звертати на вік дитини та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Підлягають врахуванню також положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так, за ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Таким чином, суд бере до уваги, що обоє батьків належним чином виконують свої батьківські обов`язки, позитивно характеризуються, мають джерела доходу та належні умови для життя дитини, не зловживають спиртними напоями або наркотичними речовинами, не поводяться аморально.

Разом з тим, оцінюючи дії та поведінку сторін з саме позиції дотримання інтересів їх малолітньої дитини, суд вважає, що дії ОСОБА_2 щодо переведення дитини з навчального закладу в м. Хмільнику, де в син навчався з першого класу, в нього були друзі, звична обстановка та передбачувана атмосфера до школи в с. Сосонка, при тому, що мати навчанням сина до того не цікавилась, батьківські збори не відвідувала, з класним керівником не спілкувалась, крім того про такі дії не був попереджений ОСОБА_1 , не відповідали інтересам дитини та розцінює їх як реакцію, викликану образою на родичів первісного позивача через їх невисоку оцінку материнських якостей первісного відповідача.

Щодо тривалого стаціонарного навчання ОСОБА_2 за медичним фахом в інших населених пунктах, суд зазначає, що безумовно, здобуття освіти являється реалізацією стороною її конституційних прав, разом з тим, враховуючи тривалість навчання, його форму, віддаленість від дому та необхідність для цього часто та надовго розлучатись з малолітньою дитиною, такий варіант здобуття освіти, відповідає інтересам матері, а не дитини.

При цьому суд бере до уваги, що первісний позивач ОСОБА_1 проживав з сином з народження, піклувався про нього, утримував матеріально, організовував догляд за дитиною після від`їзду ОСОБА_2 , що відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що умови проживання в с. Павлівка є дещо кращими, оскільки дитині відведена окрема кімната, в будинку, окрім електро- та водопостачання є газ, можливість опалювати приміщення твердим паливом, те, що дохід ОСОБА_1 перевищує дохід ОСОБА_2 , а також прихильні відносини, які склались у малолітнього ОСОБА_3 і з дружиною ОСОБА_1 ОСОБА_6 , та загалом більшу тривалість знайомства дитини з новою дружиною батька, ніж з чоловіком матері, не просто дружні стосунки, а інтергацію дитини саме до сім`ї ОСОБА_1 , його зв`язок з сестрою, думку самого ОСОБА_3 і висновок органу опіки, беручи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків, визначений ст. 141 СК України, особисту прихильність дитини, його вік, стан здоров`я, суд визначає місце проживання ОСОБА_3 разом з його батьком ОСОБА_1 .

З огляду на зазначений висновок суду, оскільки відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, беручи до уваги, те що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні, ОСОБА_2 є особою працездатного віку, позов ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Посилання сторони позивача за зустрічним позовом на створення їй перешкод у спілкуванні з дитиною не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду: так дитина перебувала з матір`ю кожного разу, коли вона приїжджала до м. Хмільника, гостювала в неї в м. Вінниці, в с. Сосонка, вони разом їздили на море, ОСОБА_2 спілкується з сином телефоном, разом святкують свята. Дещо напружена поведінка ОСОБА_3 при спілкуванні з родичами в проміжок часу, коли справа перебувала в суді, свідчить про його реакцію на конфлікт між батьками, а також на незвичну, дещо агресивну та неемпатійну (спостереження за будинком, переслідування на вулиці, скарги, публічні обговорення, доступні для прочитання дитині) поведінку деяких родичів.

Таким чином дані правовідносини не подібні до тих, які були предметом розгляду Верховного Суду у цивільній справі № 663/724/19, де було встановлено факт вчинення батьком перешкод у спілкування матері з 2-річною дитиною протягом майже всього життя дитини, внаслідок чого було зруйновано емоційний зв`язок між ними.

Натомість суд зазначає, що перешкоди у спілкуванні з дитиною, не можуть вплинути на визначення місця проживання дитини та не позбавляють сторону права на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі матері у вихованні дитини в порядку ст. 159 СК України.

Вказаний висновок суду відповідає позиції Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладеній в постанові від 3 жовтня 2018 року у справі N 756/12322/16-ц.

Беручи до уваги те, що малолітній ОСОБА_3 постійно з матір`ю не проживав, рішення органу опіки та піклування або суду з цього приводу не було, так само як і домовленості між сторонами, підстав для висновку про самочинну зміну ОСОБА_1 місця проживання ОСОБА_3 не встановлено, тому позов ОСОБА_2 в частині відібрання дитини задоволенню не підлягає.

Судовий збір підлягає розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 21, 24, 33 Конституції України, ст. ст. 141, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з його батьком - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 1984 (тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повне рішення суду складено 21 лютого 2023 року.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Представник позивача за первісним позовом: адвокат Верещак Валерій Миколайович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЖТ № 001005 від 11 грудня 2018 року.

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Представники відповідача за первісним позовом:

- адвокат Поворознюк Борис Миколайович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 313 від 19 грудня 2003 року.

- адвокат Панфілова Дар`я Андріївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 002031 від 12 лютого 2019 року.

Треті особи:

- орган опіки і піклування Хмільницької міської ради Вінницької області, адреса: вул. Столярчука, 10, м. Хмільник Вінницької області.

- орган опіки і піклування Калинівської міської ради Вінницької області, адреса: вул. В. Нестерчука, 19, м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області.

- орган опіки і піклування Стрижавської селищної ради Вінницької області, адреса: 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: