Справа № 386/727/22
Провадження № 2/386/34/23
Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Червоненка Д.В.,
за участю: секретаря судового засідання Максютенко О.О., позивача - ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Голованівськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої каліцтвом, яке було отримано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,,
Представник позивача - адвокат Голубенко Роман Сергійович, звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, яке було отримане внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Позивач ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, інвалідність він отримав внаслідок тілесних ушкоджень, яких йому було завдано 20.07.2020 року.
Близько 13.00 год., за вказівкою керівника робіт ОСОБА_3 , бригадний автомобіль було зупинено на ґрунтовій дорозі між лісосмугою та соняшниковим полем на відстані близько 40 м від крайнього проводу ПЛ-150 кВ Л-254 "Тальне-Побужжя" на ділянці опор 130-131.
Після цього, керівник робіт ОСОБА_3 дав завдання водію ОСОБА_5 розвернути автомобіль та під`їхати до спиляних дерев, члену бригади ОСОБА_6 перевірити номер опори, яка знаходилась в соняшниковому полі на відстані близько 150 м, а ОСОБА_1 допомогти йому спиляти дрова.
Далі ОСОБА_3 зайшов в лісосмугу на відстань близько 15 м та почав спилювати дерево. Дерево, яке почав спилювати ОСОБА_3 на висоті 1,2 м мало розгалуження на три великі гілки довжинами від 20 до 22 м кожна діаметром близько 25-30 см.
Коли ОСОБА_3 за допомогою бензопили спиляв першу та другу гілки вони впали в сторону дороги.
Потім ОСОБА_3 спиляв третю гілку з дерева. При цьому він не переконався в тому, що під цією гілкою нікого немає, та в тому, що при падінні вона не завдасть нікому шкоди.
У свою чергу вказана гілка після того, як ОСОБА_3 її відрізав впала на позивача, який на той час перебував під нею.
Внаслідок падіння на нього гілки ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень з якими того ж дня він був доставлений до Новоархангельської центральної районної лікарні, де йому було діагностовано перелом ІХ грудного хребця з нижнім парапарезом; закритий перелом VII, VIII ребер зліва, VI, VII ребер справа.
В подальшому позивач тривалий час лікувався у різних медичних закладах.
Внаслідок отриманих травм позивач втратив можливість ходити та самостійно обслуговувати свої життєві потреби, на даний час він фактично прикутий до ліжка або інвалідного візочка. У зв`язку з цим 26.05.2021 року позивачеві було встановлено І групу інвалідності. Позивач зазнав каліцтва та став інвалідом саме внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При цьому, ОСОБА_1 у зв`язку з отриманим каліцтвом зазнав значної моральної шкоди. Усунути усі зазначені наслідки та відновити попередній стан позивача, незважаючи на його величезні фізичні та психологічні зусилля, практично неможливо. Зазначену моральну шкоду він отримав внаслідок неправомірний дій ОСОБА_3 та оцінює її в розмірі 200000 грн..
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав.
В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив, що він працював електромонтером ПрАТ «Кіровоградобленерго». Того дня, 20.07.2020 року, він прибув на роботу, де отримав завдання на очищення ліній електропередач на підконтрольних опорах, майстер ОСОБА_3 провів інструктаж, взяли інструмент, у тому числі бензопили, і вони разом з електромонтером ОСОБА_4 та водієм ОСОБА_5 поїхали для проведення робіт. Коли виконали роботу, то майстер ОСОБА_3 сказав, що на зворотньому шляху вони будуть різати дрова. Приїхавши до посадки ОСОБА_4 відмовився різати дрова, а водій ОСОБА_5 мав розвернути автомобіль. Тоді майстер ОСОБА_3 взяв собі бензопилу, дав пилу йому і разом вони пішли різати дерево. Коли ОСОБА_3 зрізав одне дерево, воно впало і він почав зрізати гілки бензопило. В цей час ОСОБА_3 зрізав ще одне дерево, яке впало на нього. Він не бачив як дерево на нього падало, адже зрізав гілки. Потім його ОСОБА_4 привів до свідомості, але рухатись він не міг. ОСОБА_3 наказав їхати з місця події і відвезти його додому. Його завантажили в автомобіль і повезли. Прийшов до тями він у лікарні. Внаслідок травми йому встановлено 1 групу інвалідності. До цієї події він був здоровий. Моральна шкода виражається в нанесені травми це здоров" я і можливість пересуватись, дружина покинула. Він втратив все, всі соціальні зв`язки порушені. Моральну шкоду оцінює в 200000 тисяч.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що працював водієм ПрАТ «Кіровоградобленерго», з ОСОБА_1 вони колеги по роботі. 20.07.2020 року він, електромонтери ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та майстер ОСОБА_3 , отримавши наряд на виконання робіт, взяли інструмент і поїхали на участок. Після того як виконали наряд вони поїхали на іншу ділянку пиляти дрова ОСОБА_3 , це був особистий наказ майстра. Вже на місці, коли він розвертався на автомобілі, то побачив, що ОСОБА_1 лежить. З`ясувалось, що ОСОБА_3 пиляв і кинув на ОСОБА_1 дерево. При цьому, аби приховати полію ОСОБА_3 доповів начальству, що ОСОБА_1 впав з машини. Це не правда, це був наказ майстра поза нарядом. Також ОСОБА_3 наказував грузити ОСОБА_1 в машину і везти додому, але він у свою змусив ОСОБА_3 викликати швидку і вони з нею зустрілись по дорозі. Зазначає, що ОСОБА_3 жодної допомоги на лікування ОСОБА_1 не надав. Проте він з колегами їздили до ОСОБА_1 в лікарню, допомагали хто чим міг. Життя ОСОБА_1 після цієї події кардинально змінилось, він втратив все.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він працював електромонтером на Побузькій лінії ПрАТ «Кіровоградобленерго», з ОСОБА_1 вони колеги по роботі. 20.07.2020 року зранку майстер ОСОБА_3 видав наряд і вони виїхали на лінію працювати. Після виконання робіт керівник сказав, що йому потрібні дрова і вони поїхали на іншу ділянку. Там керівник сказав красти дрова, а саме пиляти дерево, однак він відмовився приймати в цьому участь, тоді керівник сказав ОСОБА_7 допомагати і він йому відмовити не міг. Коли він пішов за вказівкою майстра глянути номер опори, то цей час побачив як перше дерево впало на дорогу, ОСОБА_8 почав пиляти його, а ОСОБА_3 почав пиляти друге дерево, яке воно впало на ОСОБА_7 . ОСОБА_8 лежав і рухатись не міг, ОСОБА_3 заперечував викликати швидку та наказав везти його додому, ОСОБА_7 загрузили в машину і поїхали. На зустріч їхала швидка і забрала ОСОБА_7 . Зазначає, що ОСОБА_3 жодної допомоги на лікування ОСОБА_1 не надав. Проте він з колегами їздили до ОСОБА_1 в лікарню, допомагали хто чим міг. Життя ОСОБА_1 після цієї події кардинально змінилось, він втратив все.
У судове засідання відповідач не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подавав.
За встановлених обставин суд розглядає справу у відсутність відповідача та зі згоди позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 20 липня 2020 року о 13.18 год в Приватному акціонерному товаристві «Кіровоградобленерго» стався нещасний випадок, про що було складено Акт розслідування нещасного випадку від 25.09.2020 року, з якого слідує, що нещасний випадок, який стався 20 липня 2020 року о 13.18 год., з електромонтером з ремонту ліній електропередач служби ліній ПрАТ «Кіровоградобленерго» ОСОБА_1 , 1977 року народження, враховуючи п.п.2 п.52 (виконання потерпілим завдань отриманих не від роботодавця) Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 року №337, вважається таким, що не пов`язаний з виробництвом.
Оглянувши місце проведення робіт в с. Свердлове на ділянці опор 62-80 ПЛ-150 кВ Л-254, керівник робіт ОСОБА_3 вирішив переїхати на іншу ділянку цієї ПЛ в проміжок опор 130-131, що не входило в зону робочого місця та сказав членам бригади, що йому потрібно напиляти додому дров.
Близько 13.00 год., за вказівкою керівника робіт ОСОБА_3 , бригадний автомобіль було зупинено на ґрунтовій дорозі між лісосмугою та соняшниковим полем на відстані близько 40 м від крайнього проводу ПЛ-150 кВ Л-254 "Тальне-Побужжя" на ділянці опор 130-131.
Після цього, керівник робіт ОСОБА_3 дав завдання водію ОСОБА_5 розвернути автомобіль та під`їхати до спиляних дерев, члену бригади ОСОБА_6 перевірити номер опори, яка знаходилась в соняшниковому полі на відстані близько 150 м, а ОСОБА_1 допомогти йому спиляти дрова.
Далі ОСОБА_3 зайшов в лісосмугу на відстань близько 15 м та почав спилювати дерево. Дерево, яке почав спилювати ОСОБА_3 на висоті 1,2 м мало розгалуження на три великі гілки довжинами від 20 до 22 м кожна діаметром близько 25-30 см.
Коли ОСОБА_3 за допомогою бензопили спиляв першу та другу гілки вони впали в сторону дороги.
Потім ОСОБА_3 спиляв третю гілку з дерева. При цьому він не переконався в тому, що під цією гілкою нікого немає, та в тому, що при падінні вона не завдасть нікому шкоди.
У свою чергу вказана гілка після того, як ОСОБА_3 її відрізав впала на позивача, який на той час перебував під нею.
Внаслідок падіння на нього гілки ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень з якими того ж дня він був доставлений до Новоархангельської центральної районної лікарні, де йому було діагностовано перелом ІХ грудного хребця з нижнім парапарезом; закритий перелом VII, VIII ребер зліва, VI, VII ребер справа.
В подальшому позивач тривалий час лікувався у різних медичних закладах.
З виписки медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8262 торокального хірургічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» слідує, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 23.07.2020 року по 14.08.2020 року де йому встановлено діагноз: «Політравма. ЗТГК (виробнича) 20.07.20. Перелом 1-11 ребер справа, перелом 1-12 ребер зліва. Лівобічний післятравматичний пневмоторакс. Операція-дренування лівої п/порожнини за Бюлау 20.07.20 . Забій легень. Двобічний згорнутий гемоторакс. Перелом тіла лівої лопатки. Поєднана хребтово-спинно-мозкова травма 20.07.20. Забій спинного мозку важкого ступеню. Взривний уламковий перелом тіла Th9 хребця з абсолютним стенозом спинно-мозкового каналу. Синдром повного поперекового ураження спинного мозку на рівні Th хребця Franke 1 A. Компресійний перелом тіла Th6 хребця 1 ст. Перелом дужки поперекових та суглобових відростків Th9 хребця. Інфікований переліжок ІІ ст. крижово-сідничної ділянки.
З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №457 філії Голованівської ЦРЛ смт.Побузьке слідує, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 08.09.2020 року по 04.10.2020 року де йому встановлено повний діагноз: «Політравма. ЗТГК (виробнича) 20.07.20. Перелом 1-11 ребер справа, перелом 1-12 ребер зліва. Лівобічний післятравматичний пневмоторакс. Операція-дренування лівої п/порожнини за Бюлау 20.07.20 . Забій легень. Двобічний згорнутий гемоторакс. Перелом тіла лівої лопатки. Поєднана хребтово-спинно-мозкова травма 20.07.20. Забій спинного мозку важкого ступеню. Взривний уламковий перелом тіла Th9 хребця з абсолютним стенозом спинно-мозкового каналу. Синдром повного поперекового ураження спинного мозку на рівні Th хребця Franke 1 A. Компресійний перелом тіла Th6 хребця 1 ст. Перелом дужки поперекових та суглобових відростків Th9 хребця. Інфікований переліжок ІІ ст. крижово-сідничної ділянки. Двобічна госпітальна застійна н/ч пневмонія. ДН 1 ст. Після травматичний двобічний пієлонефрит ХНН ІІ-ІІІ ст.»
З виписки з історії хвороби від 04 жовтня 2020 року Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня» виконавчого органу Київської міської ради слідує, ОСОБА_1 перебував на лікування з 05.10.2020 року по 18.12.2020 року з діагнозом: ЗТГК 20.07.20.Багатоуламковий перелом тіла Th9 - Th10. Анатомічний розрив спинного мозку на рівні Th9 (Frankel-A). Нижня параплегія. Порушення функції тазових органів по центральному типу. Двосторонній ексудативний плеврит. Парауретральний абсцес. Уретральна нориця. Стан після дренування пара уретрального абсцесу (08.12.2020).
З пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 від 26.05.2021 року слідує, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи та отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки. Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у п. 4 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 №6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність з використання, транспортування, зберігання предметів, речовин й інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Наприклад, літак, автомобіль небезпечні неможливістю їх миттєвої зупинки, а будівництво тією ж неможливістю зупинки техніки, предметами, піднятими на висоту або заглибленими, і заподіянням саме механічних ушкоджень (каліцтва). Майнова відповідальність за шкоду, завдану діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Таким чином очевидно, що діяльність з валки дерев або обпилювання гілок дерев на висоті, пов`язана з використанням такого механізму як бензопила безумовно створює підвищену небезпеку як для особи, яка використовує бензопилу, так і для інших осіб, а отже така діяльність є джерелом підвищеної небезпеки.
Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. цієї ж статті, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 5 статті 1187 ЦК України визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
В п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що саме відповідач ОСОБА_3 повинен відшкодувати позивачеві моральну шкоду, оскільки саме він є тією особою, яка на правовій підставі фактично володіла та користувалася бензопилою, використання якої створювало підвищену небезпеку для оточуючих та внаслідок використання якої позивач отримав каліцтво.
Згідно абзацу 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в пункті 9 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
ОСОБА_1 у зв`язку з отриманим каліцтвом зазнав значної моральної шкоди. Від отриманих тілесних ушкоджень позивач зазнав значного фізичного болю. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 був вимушений лікуватися в умовах стаціонару та переносити оперативні втручання, що також завдавало додаткового болю позивачеві. Позивач залишився інвалідом прикутим до інвалідного візка та ліжка, фактично втратив можливість до повного самообслуговування, потребує сторонньої допомоги та не має можливості самостійно заробляти собі на життя.
Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг завданих психологічних та фізичних страждань ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з відповідача на його користь 200000,00 грн., у якості відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, яке було отримано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 2000 грн..
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-286 ЦПК України суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 200000 (двісті тисяч) гривень, у якості відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, яке було отримано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Суддя: Д. В. Червоненко