Дата документу 20.02.2023Справа № 554/1403/23
Провадження № 2-н/554/570/2023
У Х В А Л А

20 лютого 2023 року Суддя Октябрського районного суду міста Полтави Сініцин Е.М., розглянувши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Стягувач звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 від заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Наказне провадження є одним із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощеність, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма; на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; відсутність стадійності цивільного процесу; судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Порядок розгляду заяви про видачу судового наказу врегульований ст. ст. 165, 167 цього Кодексу, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України якої визначено, що суддя, встановивши, що заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно п. п. 4 та 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У порядку п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України заявником вказано, що добровільно позивач не надає боржнику допомогу із утримання дітей, однак всупереч п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, заявником не долучено доказів на підтвердження зазначеного.

Більш того, в заяві про видачу судового наказу вказано, що стосунки подружжя фактично припинені з початку лютого 2023 року, а заява подана 16 лютого 2023 року, що викликає сумнів у достовірності слів стягувача в частині ненадання матеріальної допомоги на дітей.

Крім того, в прохальній частині заяви представник заявника просить витребувати з Державної податкової служби України реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, але суддя зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки суд може лише звертатися до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, на підставі ч.5 ст.165 ЦПК України, інші дії не передбачені чинним законодавством.

З вищенаведеного також випливає обов`язок заявника щодо зазначення відомостей у заяві про видачу судового наказу, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, зокрема реєстраційного номеру облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номера і серії паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України).

За таких обставин, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.163,165,166 ЦПК України, п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника заявника Корнієнко Наталії Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на дітей.

Роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ІІ розділом ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Суддя Е.М. Сініцин.