Справа № 564/1975/22
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Грипіч Л. А.
з участю секретаря Вознюк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Костопіль в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Денисюк Оксани Іванівни про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою ,
13 грудня 2022 року представник позивача адвокат Денисюк О.І. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу посилаючись на положення ч.8 ст.141 ЦПК України, зазначив, що у зв`язку з розглядом зазначеної справи позивач поніс судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Відповідно до ст.270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, та не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ознайомившись із змістом поданої заяви та враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку про вирішення питання про судові витрати без виклику учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи питання, заявлене до розгляду, суд виходить з наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що адвокат Денисюк О.І. представляла інтереси позивача у цивільній справі №564/1975/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 90000(дев`яносто тисяч) гривень основного боргу, інфляційні витрати в сумі 7017 грн. 98 коп., 3% річних в сумі 1190 грн. 96 коп., всього 98 208 грн. 94 коп. та судовий збір в сумі 992,40 грн.

Представник позивача адвокат Денисюк О.І. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу.

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу, представником відповідача адвокатом Денисюк О.І., надано договір про надання правничої допомоги адвокатським обєднанням №22/09-1 від 22.09.2022 року, акт приймання-передачі наданих послуг №13/12-1 від 13.12.2022 , рахунок №13/12-1 від 13.12.2022, прибутковий касовий ордер №2 від 13.12.2022 року.

З наданих документів вбачається, що витрати на правову допомогу позивача ОСОБА_1 по розгляду вищезазначеної справи становлять 5000 грн.

Таким чином, стороною позивача підтверджено факт наданих йому правничих послуг.

Розрахунок таких витрат і прохання стягнути ці витрати повинна містити перша заява по суті спору. Така вимога закріплена в ч. 1 ст. 134 ЦПК (попереднє визначення суми судових витрат), п. 9 ч. 1 ст. 175 ЦПК (вимоги до позовної заяви). В цьому розрахунку сторона зазначає попередні і орієнтовні суми всіх судових витрат, які вона вже понесла або планує понести у зв`язку з розглядом судової справи.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем було долучено попередній(орієнтований) розрахунок суми очікуваних судових витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Відтак вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті, а заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка розглядається, подана у зв`язку із тим, що до матеріалів справи не були долучені документи, що підтверджують витрати позивача пов`язані з оплатою послуг, наданих адвокатом.

Тобто, подана заява про вирішення питання про судові витрати відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд також погоджується з визначеною сумою судових витрат на надання професійної правничої допомоги, оскільки представником позивача підтверджено належними доказами обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення цих витрат з позивача.

З визначенням обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і оцінкою їх співмірності з розміром здійснених витрат, у суду питань не виникло.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 137, 141, 246, 260, 261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №564/1975/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (пять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 13 січня 2023 року.

СуддяЛ. А. Грипіч