РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/63/23

2/609/75/2023

20 лютого 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

за участі: секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на майно,

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 19 січня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

2. Позов обґрунтований тим, що 22 вересня 2022 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . За вказаний житловий будинок позивачка заплатила відповідачці 73432 грн., про що отримала розписку від останньої. Як вказує позивачка в позовній заяві, під час підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна між ними з відповідачкою було досягнуто згоди відносно усіх істотних умов щодо купівлі-продажу вказаного майна і з тими умовами погодилися обидві сторони, однак нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу ОСОБА_1 не може, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, оскільки вважає, що покупець має доплатити продавцю ще грошей, так як все подорожчало і інший клієнт ніби-то пропонував більшу суму, ніж погодили сторони. На підставі викладеного, позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вищевказане майно.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 лютого 2023 року.

4. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2021, виданого та посвідченого приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. слідує, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 97,47 кв.м.

8. З повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна № 342/22 від 10.12.2022, складеного ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що станом на 10 грудня 2022 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , не виявлено.

9. Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №245144526, сформованого 19.02.2021 слідує, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . Підставою для державної реєстраціє є свідоцтво про право на спадщину за законом.

З вищевикладеного можна зробити висновок, що власником зазначеного вище майна була продавець ОСОБА_2 , а тому мала право його продажу.

10. Відповідно до довідки №13.01-10 від 25.10.2022, виданої державним реєстратором Шумської міської ради Тернопільської області вбачається, що відповідно до реєстру територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 реєстрація місця проживання відсутня.

11. 22 вересня 2022 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 97,47 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , за ціною 73432 грн.

12. Кошти за проданий житловий будинок від позивачки ОСОБА_1 були отримані відповідачкою ОСОБА_2 , що у загальній сумі становить 73432 грн., згідно з розпискою підписаної власноруч ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

13. Згідно з актом прийому-передачі від 22.09.2022, який є додатком №1 до договору купівлі-продажу від 22.09.2022, зазначене вище майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 97,47 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , було передано продавцем ОСОБА_2 та прийняте покупцем ОСОБА_1 .

14. Як вбачається із заяви позивачки ОСОБА_1 , остання просить прибути відповідачку ОСОБА_2 невідкладно в строк до 22 жовтня 2022 року в м. Шумськ з метою нотаріального посвідчення договору.

15. Відповідно до заяви відповідачки ОСОБА_2 , остання відмовляється прибути для нотаріального посвідчення договору, оскільки вважає, що все подорожчало і покупець має доплатити їй ще кошти, так як вона знайшла клієнта, який пропонує більшу суму коштів.

ІV. Оцінка Суду.

16. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

17. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

18. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

20. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

21. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

22. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

25. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

26. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

27. У відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власнику товару. Якщо продавець не є власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

28. У відповідності до ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

29. У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

30. У частині 2 ст. 220 ЦК України зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

31. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

32. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

33. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

34. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

35. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

36. Зважаючи на викладене вище суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки сторони досягли згоди з усіх істотних умов під час укладення договору, покупець повністю здійснив розрахунок за придбане майно та отримав майно за актом прийому-передачі, неможливість нотаріального посвідчення договору перешкоджає покупцеві та порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження придбаним майном.

37. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

38. Позивачкою при подачі позову було сплачено 2147 грн. 20 коп. судового збору.

З цих підстав,

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 638, 650, 655, 658, 220 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 81, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на майно - задовольнити повністю.

2.Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений 22 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

3.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 97,47 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 20 лютого 2023 року.

Суддя: О. М. Катерняк