КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №209/2053/12
Провадження №6/133/7/23
У Х В А Л А

Іменем України

06.02.23 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області:

у складі головуючого судді Кучерук І.М.,

за участю секретаря Бірюкової Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Козятинського міськрайонного суду від 21.06.2012 у справі №209/2053/12 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №006-01976-060907 від 06.09.2007.

На підставі договору факторингу товариство набуло право грошової вимоги до відповідача за даним кредитним договором.

З огляду на наведене, заявник просив суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Паріс».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у своїй заяві просить розгляд справи провести у його відсутність.

Представник первісного стягувача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.

Боржник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зважаючи на положення вказаної вище статті ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності вказаних осіб, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши докази, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Крім того, у постанові від 05.12.2018 у справі № 643/4902/14-ц Верховний Суд вказав, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997).

Судом встановлено, що 23.04.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» укладено договір про відступлення прав вимоги №2230/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №006-01976-060907 від 06.09.2007, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (а.с.3-4).

Тобто ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №006-01976-060907 від 06.09.2007, укладеним з ПАТ «Дельта Банк».

За таких обставин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» () на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» () у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №209/2053/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №006-01976-060907 від 06.09.2007.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Кучерук