Справа № 272/471/22
Провадження № 2-др/288/1/23
16 лютого 2023 року смт Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області клопотання позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
31 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 272/471/23 за позовом ОСОБА_1 до Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області про захист трудових прав, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав.
Питання про ухвалення додаткового рішення вирішується без виклику сторони та інших учасників справи в судове засідання.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали та цивільну справу, приходить до наступного висновку.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами другою п`ятою статті 270 ЦПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 січня 2023 року в справі № 272/471/23, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області про захист трудових прав, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав. Визнано незаконним та скасувати наказ директора Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області № 34-к від 06 червня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади учителя початкових класів Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області, 07 червня 2022 року, на підставі п. 3 ст. 41 КЗпПУ. Поновлено ОСОБА_1 на посаді учителя початкових класів Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області з 07 червня 2022 року. Стягнуто з Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області (13401, Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Шкільна, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 червня 2022 року по день постановлення судом рішення у справі в сумі 111750 гривень 21 копійка (сума визначена без утримання податків та інших обов`язкових платежів).

Стягнуто з Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду завдану порушенням її трудових прав у розмірі 2000 гривень.

Стягнуто з Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, проте при ухваленні рішення, судом питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося в зв`язку з тим, що позивач, під час розгляду справи 31 січня 2023 року, в порядку частини восьмої статті 148 ЦПК України, заявила про надання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1,2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України)

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

16 червня 2022 року між адвокатом Левчук Тетяною Василівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 238 видане 17.11.1995 Радою адвокатів або КДКА Житомирської області) та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги на стадії досудової підготовки позову та ведення справи в суді першої інстанції.

Відповідно до умов Договору, за надання правничої допомоги за погодженням сторін обумовлено гонорар 30000 гривень. Оплата обумовленого гонорару здійснюється авансом в розмірі 22000 гривень, а друга частина гонорару в розмірі 8000 гривень, після ухвалення судового рішення у справі.

Також надано: Ордер серії ЖТ № 079326, посвідчення адвоката № 95 видане 13.01.2011 КДК адвокатів Житомирської області, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

Згідно Акту виконаних робіт при наданні допомоги ОСОБА_1 від 13 січня 2023 року, адвокатом Левчук Т.В. надано такі види правничої допомоги у цивільній справі № 272/471/22: складання позовної заяви; складання клопотання про приєднання доказів; складання клопотання про допит свідків; складання клопотання про витребування доказів; здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 в судових засіданнях. Загальна вартість наданої правничої допомоги за ведення цивільної справи № 272/471/22 в суді першої інстанції складає 30000 гривень.

Відповідно до квитанції від 07 липня 2022 року виданої адвокатом Левчук Т.В., Рудюк Л.В. частково оплатила вартість правничої допомоги за ведення цивільної справи за її позовом в суді першої інстанції в розмірі 22000 гривень.

Стосовно доказів оплати послуг адвоката, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року в справі № 280/2635/20вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Представник відповідача у своєму відзиві виклав заперечення на попередній орієнтовний розрахунок судових витрат. При вирішенні суми відшкодування виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначив, що складність справи є невеликою, затрат значного часу не потребувала, не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, а тому вимоги про стягнення судових витрат є неспівмірними із предметом даного спору.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Представник відповідача скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вказав, що розмір судових витрат є неспівмірним з предметом спору.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бутиспіврозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи, ціну позову та враховуючи заявлене відповідачем клопотання про зменшення витрат, суд з огляду на розумну необхідність судових витрат, обмежує їх розмір з 30000 гривень до 5000 гривень.

Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що резолютивну частину рішення у вказаній цивільній справі слід доповнити та вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 148, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Доповнити рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 січня 2023 року в цивільній справі № 272/471/22 за позовом ОСОБА_1 до Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області про захист трудових прав, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав, абзацом дев`ятим наступного змісту:

«Стягнути з Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області (13401, Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Шкільна, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ) судові витрати пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката в розмірі 5000 гривень.»

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко