КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/1689/22
Провадження № 2/133/344/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06.02.2023 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 20138,92 грн., що пов`язані з хворобою, лікуванням та навчанням.

Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 24.03.2021 шлюб між ними розірвано. Син залишився проживати з нею. Дитина має вади здоров`я через аутоімунне захворювання. Йому поставлено діагноз - вялотекучий увеїт та двобічний ідіопатичний рецидивуючий іридоцикліт. Через наявні хвороби син постійно користується окулярами, перебуває під постійним лікуванням та контролем лікарів інституту ревматології та національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України, а також проходить регулярні обстеження в медичних закладах, знаходиться під постійним наглядом ЛОР-лікаря, перебуває на диспансерному обліку у окуліста. Так, на постійні обстеження дитини, його лікування за період з січня 2021 року по липень (частково) 2022 року нею особисто витрачено 31862,85 грн.

Крім того, з листопада 2021 року син навчається у школі програмування «Логіка» на контрактній основі. На даний час нею понесено витрат на навчання в розмірі 8415 грн.

Таким чином, загальна сума додаткових витрат пов`язаних з лікуванням дитини та його навчанням складає 40277,85 грн.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач надав до суду відзив, в якому позов визнав частково, а саме в розмірі 2103,98 грн. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказував, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів оплати понесених нею витрат на обстеження сина, його лікування та навчання, зокрема більшість аптечних чеків містять інформацію про придбання лікарських засобів, проте позивачем не надано доказів щодо призначення їх лікарями, інша частина чеків неналежної якості, а саме містять дописування рукописним способом сум і назв ліків, що унеможливлює прочитати їх зміст та визначити їх належність до рекомендованого лікування. Вважає, що позивач довела належними доказами леши одне відвідування дитиною лікаря ОСОБА_4 . Решта платіжних документів, які свідчать про обстеження дитини у ПП «V Елемент» та у лікаря ОСОБА_5 , не можуть вважатися належними доказами оплати, оскільки позивачем не надано доказів того, що такі особи взагалі надавали чи можуть надавати послуги з лікування і чи мають вони на це відповідні ліцензії.

Щодо витрат на навчання, то він визнає лише платіж за квітень-травень 2022 року на рахунок ФОП ОСОБА_6 в розмірі 1650 грн. Решта платіжних документів за навчання не можуть вважатися належними доказами, оскільки у квитанції від 27.07.2022 на суму 2475 грн. платником є ОСОБА_7 , а не позивач, у квитанціях від 01.12.2021 та 06.01.2022 дата та номер нечитається, що унеможливілює встановити суму платежу, окрім того отримувачем цих платежів є ФОП ОСОБА_8 , однак позивачем у обставинах позову з посиланням на докази не вказано які послуги надано вказаним підприємцем. Ще одна квитанція не містить інформації про послуги, які оплачені, ким та на користь кого, а також їх розмір, дописана рукою сума 1100 грн. не містить застереження про виправлення.

Позивач своїм правом на надання відповіді на відзив не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 12.06.2006 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2021 розірвано (а.с.6-7).

У шлюбі в сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні (а.с.8, 10).

Заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на квітень 2022 року складає 11565,59 грн. (а.с.9).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 зазначає, що у період з 2021 по 2022 рік нею були понесені додаткові витрати на дитину у загальній сумі 40277,85 грн., які складаються з: витрат на лікування, обстеження, ліки у сумі 31862,85 грн.; на навчання в школі програмування «Логіка» в сумі 8415 грн., половину з яких позивач просить стягнути з відповідача.

Як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Зміст наведених норм закону вказує на те, що базові постійні потреби дитини покриваються за рахунок аліментів. Проте, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку або хронічну хворобу, тощо.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

З урахуванням положень ст. 141 СК України, якою передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

Щодо витрат пов`язаних з навчанням у школі програмування «Логіка» необхідно зазначити таке.

Як встановлено судом, на підставі договору на надання послуг №00 від 04.11.2021, укладеними між ОСОБА_1 як замовником та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , як виконавцем, виконавець зобов`язується надати послуги з навчання дитині замовника у області програмування з використанням веб-платформи «Алгоритмика». Вартість навчання за 4 тижні складає 1100 грн.

Водночас позивачем не зазначено і матеріали справи не містять відомостей про те, чи була зумовлена необхідність додаткового платного навчання дитини якимись особливими обставинами і чи була необхідність платного навчання дитини за можливості проходження навчання в державних закладах освіти. Позивачем також не наведено мотивів вибору приватного навчального закладу, погодження такого вибору з батьком дитини або узгодження питання щодо навчання сина на платній основі саме в цьому навчальному закладі.

Схожі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №569/6838/15-ц та від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо понесених позивачем витрат на лікування, обстеження та ліки необхідно зазначити таке.

Перш за все, вирішуючи спір, суд враховує, що з дотриманням рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Як зазначає позивач, і не спростовано відповідачем, дитина має аутоімунне захворювання та йому поставлено діагноз вялотекучий увеїт та двобічний ідіопатичний рецидивуючий іридоцикліт, у зв`язку з чим син постійно користується окулярами, перебуває під постійним лікуванням та контролем лікарів інституту ревматології та національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України, а також проходить регулярні обстеження в медичних закладах, знаходиться під постійним наглядом ЛОР-лікаря, перебуває на диспансерному обліку у окуліста.

Суд вважає, що понесені позивачем витрати за надання кардіоревматологічних, офтальмологічних та отоларингологічних послуг, лабораторних досліджень відносяться до додаткових витрат, оскільки зумовлені необхідністю корекції зору, оцінки стану носоглотки, моніторингу стану серця, що є тими особливими обставинами, наявність яких пов`язана з можливістю стягнення додаткових витрат.

Водночас при визначенні розміру таких витрат, суд виходить з того, що позивачем належними, допустимими та достовірними доказами, а саме: фіскальним чеком №65860483 від 12.10.21 на суму 200 грн., фіскальним чеком №72423962 від 19.10.2021 на суму 150 грн., товарним чеком від 19.08.2021 на суму 1690 грн., товарним чеком від 15.09.2021 на суму 1400 грн., товарним чеком від 25.10.2021 на суму 1130 грн., фіскальним чеком № від 30.10.2021 на суму 485,90 грн., товарним чеком від 06.12.2021 на суму 640 грн., товарним чеком від 15.02.2022 на суму 600 грн., фіскальним чеком № від 18.01.2022 на суму 390,74 грн., товарним чеком від 21.01.2021 на суму 1380 грн., товарним чеком від 25.03.2021 на суму 1000 грн., товарним чеком від 08.06.2021 на суму 760 грн., товарним чеком від 16.07.2021 на суму 940 грн., товарним чеком від 11.07.2022 на суму 250 грн., товарним чеком від 14.07.2022 на суму 200 грн., фіскальним чеком № від 25.02.2022 на суму 476 грн., фіскальним чеком № від 04.03.2022 на суму 1078,34 грн., фіскальним чеком № від 30.06.2022 на суму 960 грн., рахунком №3179128 від 21.03.2022 на суму 686,50 грн., рахунком №3188506 від 04.04.2022 на суму 619 грн., рахунком № 42 від 31.01.2022 на суму 1900 грн., фіскальним чеком від 27.12.2021 на суму 2010 грн., рахунком №23595724 від 17.05.2021 на суму 1932,50 грн. (а.с.18-28, 33-37), підтверджується понесення позивачем витрат, пов`язаних з наданням ревматологічних, офтальмологічних та отоларингологічних послуг, придбанням ліків за призначенням лікаря, проведенням лабораторних досліджень на загальну суму 20878,98 грн.

Вказані витрати позивача відносяться саме до додаткових витрат, викликаних хворобою дитини, і відповідачем не доведений факт того, що вказані витрати компенсуються за рахунок сплачених ним аліментів.

Щодо витрат позивача на придбання медичних виробів (товарів, ліків) та лабораторне дослідження, на підтвердження чого позивачем надані фіскальні чеки з аптек, а саме: №100932 від 17.08.2021 на суму 124,40 грн., № від 12.10.2021 на суму 161,10 грн., № від 12.10.2021 на суму 96,50 грн., №53781 від 06.12.2021 на суму 155,39 грн., №108545 від 05.01.2022 на суму 1574,99 грн., №63378 від 21.07.2022 на суму 244,04 грн., №117453 від 21.04.2022 на суму 244,10 грн., та товарний чек з медичного центру від 16.12.2021 на суму 300 грн. (а.с.20, 21, 22, 23, 25, 27) суд, оцінивши номенклатуру придбаних товарів та проведених досліджень, дійшов висновку, що вони не відносяться до додаткових витрат, викликаних особливими потребами, а є витратами, пов`язаними із звичайним способом життя. Крім того, позивачем не надано відповідних рецептів, призначень лікаря, якими б підтверджувалася необхідність витрат на придбання таких саме ліків (товарів) та послуг.

Крім того, надані до суду позивачем окремі чеки на придбання ліків не можливо прочитати, а в частині з них сума коштів за ліки дописана від руки (а.с.20, 21, 26, 27, 28), тому суд не бере їх до уваги.

Щодо витрат позивача на лабораторні дослідження, на підтвердження чого позивачем надані копії фіскальних чеків з медичного центру «V Елемент», а саме: №18428110 від 16.07.2021 на суму 990 грн., №38713890 від 15.09.2021 на суму 1070 грн., №362333122 від 23.06.2022 на суму 1296 грн. (а.с.20, 27) суд не бере їх до уваги, так як не зрозуміло на які лабораторні дослідження були витрачені кошти.

Щодо витрат позивача на відвідування клініки ТОВ «Інститут ревматології», на підтвердження чого позивачем надано копію фіскального чеку №528237 від 30.06.2022 АТ «Приватбанк» на суму 960 грн., суд не бере її до уваги з причин того, що не зрозуміло за які послуги було сплачено такі кошти. Крім того, відповідно до фіскального чеку № від 30.06.2022 об 11:57:52 позивачем сплачено 960 грн. за консультацію дитячого лікаря-кардіоревматолога, а за вказаним вище чеком аналогічна сума сплачена об 11:59:15 (а.с.28).

Щодо витрат позивача на придбання навушників 2Е Gaming HG330 RGB USB 7.1 White на суму 1079,90 грн. (а.с.27), що підтверджується чеком магазину ТМ «Технотоп» від 12.05.2022, суд дійшов висновку, що вони не відносяться до додаткових витрат, викликаних особливими потребами, а є витратами, пов`язаними із звичайним способом життя.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, позицій сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 10439,49 грн. (20878,98 грн./2), що становить половину від загальної суми понесених документально підтверджених позивачем витрат.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.180-183, 185 СК України, ст.ст.12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що пов`язані з хворобою та лікуванням, у розмірі 10439 (десять тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 49 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 43 коп. судового збору в дохід держави.

Судовий збір в розмірі 477 (чотириста сімдесят сім) гривень 97 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 13.02.2023.

Суддя І.М. Кучерук