Справа № 309/4858/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 лютого 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.

за участю секретаря ЗУБАШКОВА М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 309/4858/21 за позовом ОСОБА_1 до Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання недійсним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 21 березня 2022 року, повний текст якої складено 23 березня 2022 року, головуюча суддя Волощук О.Я., -

встановив:

ОСОБА_1 13.12.2021 звернувся до суду із зазначеним позовом до Вишківської селищної ради Хустського району, зазначив ОСОБА_2 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та мотивував позов таким.

Рішенням Велятинської сільської ради Хустського району від 08.09.2020 позивачу надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га в урочищі «Думенці» с. Велятино для ведення особистого селянського господарства.

Виконуючи це рішення позивач отримав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га, виготовлений ТОВ «Хуст-Земля-Карпат». Ця земельна ділянка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:020:0121, що належить дружині позивача - ОСОБА_3 і на якій розташоване базове господарство із селекційно-племінної роботи по розведенню, дослідженню та репродукції нового внутрішньо-породного типу карпатських бджіл «Синевир», створення якого є результатом роботи, в тому числі, позивача. Позивач захистив дисертацію з питань створення цього внутрішньо-породного типу бджіл, є кандидатом сільськогосподарських наук, науковим співробітником відділу розведення і селекції карпатських бджіл ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича».

Земельна ділянка, про яку йдеться, є вузькою смугою довжиною понад 70 м, що виконує відмінні захисні функції для дослідної племінної пасіки, цю ділянку позивач розчистив від чагарників.

Однак, внаслідок проведення адміністративно-територіальної реформи в України процес оформлення прав на земельну ділянку затягнувся і зрештою відповідні повноваження перейшли до Вишківської селищної ради Хустського району.

Впорядкованою вже земельною ділянкою зацікавився чинний депутат Вишківської селищної ради ОСОБА_2 , який разом із ОСОБА_4 відмовляються погодити межу нової земельної ділянки.

05.08.2021 позивач звернувся до Вишківської селищної ради із заявою про погодження йому проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, але селищна рада жодного рішення з цього приводу не прийняла. Така бездіяльність відповідача є протиправною та порушує права позивача на оформлення прав на земельну ділянку. Ця бездіяльність спрямована на захист інтересів ОСОБА_2 , який затягуючи питання погодження меж ділянки сам вживав активні заходи для заволодіння нею.

У результаті, 17.06.2021 Вишківська селищна рада рішенням № 251 надала ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту відведення у власність цієї ж земельної ділянки, щодо якої вже був раніше наданий відповідний дозвіл позивачу і який раніше від ОСОБА_2 розробив проект землеустрою щодо її відведення. При цьому, постійна депутатська комісія селищної ради з питань земельних відносин 15.09.2021 надала депутату ОСОБА_2 дозвіл розробку проекту відведення у власність земельної ділянки без погодження межі суміжним землевласником ОСОБА_3 , а 16.11.2021 погодила ОСОБА_2 рішення про відведення та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1264 га та рекомендувала сесії ради затвердити відповідне рішення.

Це відбувалося тоді, коли заява позивача про затвердження проекту землеустрою залишалася без руху.

Зважаючи на те, що позивач першим звернувся до органу місцевого самоврядування з метою оформлення прав на вказану земельну ділянку, першим отримав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, сформував ділянку фактично, саме він має переважне перед ОСОБА_2 право на отримання спірної земельної ділянки. Діями з надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки селищна рада всупереч вимогам закону створила конфлікт інтересів між заінтересованими у набутті у власність земельної ділянки особами.

Посилаючись на ці обставини, на норми ЗК України та іншого законодавства щодо порядку набуття прав на землю та вирішення відповідних питань органом місцевого самоврядування позивач ОСОБА_1 просив визнати недійсним і скасувати рішення Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 17.06.2021 № 251 про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 1300 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: с. Велятино, урочище «Думенці» Хустського району Закарпатської області.

Ухвалою судді Хустського районного суду від 21.12.2021 відкрито провадження в справі.

Ухвалою Хустського районного суду від 21.03.2022 провадження в справі закрито на підставі ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України, оскільки справу належить розглядати за правилами не цивільного, а адміністративного судочинства.

Задовольняючи у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження в справі, суд першої інстанції виходив із того, що на час прийняття оспореного рішення орган місцевого самоврядування здійснював владні управлінські функції, тому спір є публічно-правовим, підлягає розгляду в поряду адміністративного судочинства і належить до компетенції адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив ухвалу як постановлену з порушенням норм процесуального права. Доводи апеляції зводяться до такого.

Вимога про скасування правого акту індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування, є належним та ефективним способом захисту цивільного права та законного цивільного інтересу (ст.ст. 11, 16, 21 ЦК України, ст. 19 ЦПК України).

Вишківська селищна рада з приводу оспореного рішення не має публічно-правових відносин із позивачем.

Суд не врахував, що позивачу раніше від ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки і такий проект був виготовлений. При цьому, необхідність позивачу саме цієї земельної ділянки обумовлена об`єктивною та обґрунтованою потребою для захисту та розвитку дослідної племінної пасіки, розташованої на суміжній ділянці.

Тобто, позивач має законний цивільний інтерес саме щодо спірної земельної ділянки, на яку першим отримав дозвіл на розроблення проекту відведення, розпочав відповідні роботи і цей інтерес є не формальним чи теоретичним, а реальним.

Бездіяльність Вишківської селищної ради в оформленні прав позивача на землю порушує його законні майнові інтереси, правомірні очікування, натомість орган місцевого самоврядування не прийнявши жодного передбаченого законом рішення за зверненням позивача діяв фактично в інтересах свого депутата ОСОБА_2 , який має намір набути у власність саме спірну земельну ділянку. Йдеться про одну і ту ж ділянку, на яку претендують як позивач, так і ОСОБА_2 , при цьому, останньому надається невиправдана перевага перед позивачем.

Тому безвідносно до того, що права на спірну земельну ділянку ще не оформлені та не зареєстровані, спір має приватно-правовий характер.

Сторона просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляцію третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Жупан А.Ю., вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Зазначає, зокрема, що на стадії надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність чи користування земельної ділянки орган місцевого самоврядування діє як суб`єкт власних повноважень і реалізує свої контрольні функції у сфері управлінської діяльності. Тому спір про оскарження такого рішення належить до юрисдикції адміністративного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Аннишинця М.В., які апеляцію підтримали, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 адвоката Жупана А.Ю., який вважає скаргу необґрунтованою, розглянувши на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України апеляційну скаргу у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

За змістом правової позиції позивача ОСОБА_1 , він поставив питання про захист його законного цивільного інтересу щодо отримання у власність конкретно визначеної земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га в урочищі «Думенці» с. Велятино для ведення особистого селянського господарства, необхідної йому для забезпечення належного функціонування племінної пасіки, виходячи з того, що має переважне право перед ОСОБА_2 , який претендує на цю ж земельну ділянку, позаяк першим отримав рішення органу місцевого самоврядування щодо дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою на цю земельну ділянку і розробив таку документацію.

Натомість 17.06.2021 Вишківська селищна рада не розглядаючи заяву позивача про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки рішенням № 251 надала ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту відведення у власність цієї ж земельної ділянки.

Позивач просив скасувати рішення селищної ради, яким були фактично створені йому перешкоди в реалізації права на отримання у власність конкретної земельної ділянки.

Право власності, у т.ч., на землю, набувається і реалізується відповідно до закону, це право гарантується, є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, обмежений у цих правах; громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для, зокрема, ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України; етап надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є складовою процедури набуття особою права власності на земельну ділянку; земельне законодавство базується на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю; особа вправі вимагати захисту як цивільного права, так і законного цивільного інтересу, зокрема, й інтересу щодо набуття у власність за наявності для того підстав конкретної земельної ділянки (ст.ст. 14, 41 Конституції України, ст. 3 ч. 1 п.п. 2, 5, ст.ст. 15, 16, ст. 319 ч. 7, ст. 321 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 373, 386 ЦК України, ст. 1 ч. 2, ст. 5 ч. 1 п.п. «б», «ґ», ст. 78 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 79, 81, 83, 90, 116, 118, 152, 153 ЗК України).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

Закон передбачає припинення дії, яка порушує право, визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування як способи захисту цивільного права, суд може захистити цивільне право або інтерес й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках, а також у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 16 ч. 2 п.п. 3, 10, абз. 2, ст. 21 ч. 1 ЦК України, ст. 152 ч. 3 п. «г», ст. 155 ч. 1 ЗК України, ст. 5 ЦПК України). Право на захист особа здійснює на власний розсуд (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 12 ч. 4, ст. 13 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

Попри те, що органи місцевого самоврядування вирішуючи питання щодо розпорядження землями територіальних громад діють як суб`єкти владних повноважень, реалізуючи відповідні повноваження, передбачені законами України (зокрема, ст. 12 ЗК України), ці органи одночасно діють і як власники землі, що належить територіальним громадам, які саме і тільки через ці органи реалізують своє право власності, зокрема, право розпорядження землею, передачі її у власність і користування фізичним особам (ст. 1, ст. 2 ч. 2, ст.ст. 169, 172, 327, 374 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 83, 116, 118, 122, 127, 128 ЗК України, інші норми законодавства).

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Велятинської сільської ради Хустського району від 08.09.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га в урочищі «Думенці» с. Велятино для ведення особистого селянського господарства (а.с. 13).

У травні 2021 року ТОВ «Хуст-Земля-Карпат» на підставі вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування розробило ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га в урочищі «Думенці» с. Велятино для ведення особистого селянського господарства (а.с. 14-27).

05.07.2021 ОСОБА_1 подав до Вишківської селищної ради Хустського району заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1244 га в урочищі «Думенці» с. Велятино (а.с. 35).

Рішенням Вишківської селищної ради від 17.06.2021 № 251 надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: с. Велятино, урочище «Думенці» Хустського району (а.с. 45).

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 претендують на отримання у власність по суті однієї й тієї ж земельної ділянки, в усякому разі, ділянки, площа якої повністю або в значній мірі є спірною між ними, що випливає з наявних матеріалів справи та не заперечувалося учасниками процесу і під час апеляційного розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 (а.с. 2-9), письмового пояснення ОСОБА_2 (а.с. 58-60), відзиву Вишківської селищної ради на позов (а.с. 71, 72, 75), відповіді ОСОБА_1 на відзив ОСОБА_2 (а.с. 91-97), апеляційної скарги ОСОБА_1 (а.с. 133-138), відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скаргу (а.с. 144-145) випливає, що спір має місце передусім саме між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо права на отримання у власність однієї й тієї ж земельної ділянки, про що в окремих із указаних документів зазначено прямо. Спір із Вишківською селищною радою має місце, оскільки поставлено питання про скасування рішення, з якого власне виник спір між фізичними особами. Окрім цього, ОСОБА_2 взагалі заперечує право ОСОБА_1 отримати безоплатно у власність земельну ділянку, оскільки, відповідно до його правової позиції ОСОБА_1 своє право на безоплатне отримання землі у власність уже однин раз використав.

Фактичні обставини, що мають місце в справі, відмінні від таких, коли особа загальним порядком, за відсутності певних особливих умов, обставин, чи правових наслідків певних дій, звертається по дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки і отримавши відмову в цьому оскаржує її за умов, коли відповідне право ще не виникло, відмова не пов`язується з конкретними негативними для особи наслідками, з порушенням її конкретних цивільних прав чи законного цивільного інтересу тощо.

Тобто, ОСОБА_1 оспорив судовим порядком не відмову органу місцевого самоврядування у наданні йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а рішення, яке тягне відповідні правові наслідки, яким надано дозвіл іншій особі ( ОСОБА_2 ) на розроблення такого проекту щодо ділянки, на яку маючи для того, відповідно до його позиції, певні підстави претендує позивач. Цим ОСОБА_1 оспорив законність цивільного інтересу та право ОСОБА_2 на набуття у власність конкретно визначеної земельної ділянки.

Отже, за обставинами справи фактично має місце спір щодо реалізації та захисту цивільних (земельних) інтересів і прав позивача.

Та обставина, що ОСОБА_2 наразі не є відповідачем за позовом ОСОБА_1 , не змінює дійсної правової природи спору, що виник. Питання щодо руху позовної заяви, складу учасників процесу можуть вирішуватися відповідним порядком (ст. 12 ч. 5, ст.ст. 50, 51, ст. 189 ч. 1 п.п. 1, 6, ст. 197 ч. 2 п.п. 3, 4, 10, 19 ЦПК України).

Питання наявності чи відсутності у позивача права на отримання у власність відповідної земельної ділянки, законності цивільних інтересів осіб, які претендують на земельну ділянку, тобто, питання обґрунтованості позову по суті на даній стадії процесу не вирішуються.

Таким чином, враховуючи правові позиції позивача ОСОБА_1 і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , спір у дійсності має місце передусім між цими особами, а також з огляду на фактичні обставини - з Вишківською селищною радою, щодо захисту цивільних інтересів, спрямованих на набуття у власність земельної ділянки, на яку претендують обидві ці фізичні особи.

Тож має місце спір про право цивільне з приводу захисту майнових цивільних (земельних) інтересів і прав, який відповідно до ст. 19 ч. 1 ЦПК України розглядається, а захист цивільних прав сторін у якому - здійснюється за правилами цивільного судочинства, на що участь у справі суб`єкта владних повноважень як така за конкретних обставин справи не впливає. З огляду на суть і характер спірних правовідносин, підстави та предмет позову, спір не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (ст. 4 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 19 ч. 1 п. 1 КАС України).

Суд першої інстанції наведеного не врахував, невірно застосував положення ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, тому на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України апеляцію, доводи якої щодо правової природи спору як приватно-, а не публічно-правового та відсутності підстав для закриття провадження в справі заслуговують на увагу, слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Хустського районного суду від 21 березня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 16 лютого 2023 року.

Судді