Справа № 548/40/23
Провадження № 2/548/170/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Коновод О.В.,

за участю секретаря судового засідання Листопад В.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області у місті Хорол цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Хорольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми) про визнання батьківства

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача , процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що вона ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом Позивачка) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом Відповідач) в період з 2015 рік по 2017 рік прожили однією сім`єю без ресторації шлюбу в м. Хорол, Полтавської області, при цьому ведення спільне господарство та були пов`язані спільним побутом.

Під час проживання однією сім`єю, без ресторації шлюбу у Відповідача з Позивачкою народилася спільна дитина: ОСОБА_4 , « ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, оскільки Позивачка проживала з Відповідачем без реєстрації шлюбу, прізвище батька у свідоцтві про народження доньки було зазначено з її слів відповідно до статті 135 СК України, а саме її прізвище « ОСОБА_4 ».

Факт проживання однією сім`єю без ресторації шлюбу підтверджується поясненнями свідків, а батьківство Відповідача щодо малолітнього ОСОБА_4 , додатково підтверджується спільними зовнішніми рисами з останнім.

Позивачка має A (II) (Rh -) третю групу крові, Відповідач має В (III) (Rh +) третю першу групу крові, у дитини відсоткова вірогідність отримати будь яку групу та любий резус фактор.

Так, ОСОБА_4 , має A (II) (Rh -) другу групу крові, що додатково підтверджує дитина належність до Позивачу.

В разі не визнання свого батьківства Відповідачем Позивачкою буде заявлено клопотання про призначення судом судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи (в разі підтвердження батьківства відповідача, понесені витати на її проведення буде додатково стягнуто з Відповідача).

Відповідач після народження дитини сина від написання заяви щодо визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану ухилявся, добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає.

У зв`язку з чим Позивачка бажає стягувати з Відповідача аліменти на утримання спільного малолітнього сина: ОСОБА_4 , « ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При стягненні аліментів з Відповідача слід врахувати, що він є фізично здоровою та працездатною особою, працевлаштований, однак на його утриманні вже перебуває одна неповнолітня дитина, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утирання якого з останнього на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

02.10.2015 державним виконавцем Хорольського районного ВДВС ГТУЮ Полупан Яриною Михайлівною відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №548/1381/15-ц виданого 14.09.2015 року ВП № 48883138.

11.01.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимог визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

В судове засідання представник третьої особи не з"явився.

За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2 , « ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 2015 рік по 2017 рік прожили однією сім`єю без ресторації шлюбу в м. Хорол, Полтавської області, при цьому ведення спільне господарство та були пов`язані спільним побутом.

Під час проживання однією сім`єю, без ресторації шлюбу у Відповідача з Позивачкою народилася спільна дитина: ОСОБА_4 , « ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, оскільки Позивачка проживала з Відповідачем без реєстрації шлюбу, прізвище батька у свідоцтві про народження доньки було зазначено з її слів відповідно до статті 135 СК України, а саме її прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідач після народження дитини сина від написання заяви щодо визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану ухиляється, добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно дост.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст.12 ЦПК Українипередбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

За приписами ч. 1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 вказаної вище постанови Верховного Суду України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34).

Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц, та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Як установлено судом позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали з 2015 рік по 2017 рік однією сім`єю, вказана обставина визнається ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьківство позивача щодо свого сина відповідач ОСОБА_2 визнає.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Отже саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.

Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що надані докази підтверджують те, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому позовні вимоги про визнання його батьківства щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження №6 від 18 січня 2016 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції у Полтавській області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як вказувалося, в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_1 , підлягають й задоволенню вимоги щодо виключення з актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_10 , як батька дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, зміни її прізвища та по батькові.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Згідно ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу Українизарішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1ст.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.182СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1ст. 183 Сімейного кодексу Україничастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом.

Відповідно до п.п. 3 п. 17Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судповинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становищедитиниі платника аліментів;наявність в останньогоіншихнеповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків,повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1ст.79 СК Україниаліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.430 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно ст.6 Європейської конвенції з прав людинивизнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положенняхСімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід проводити стягнення в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, на користь позивача .

На підставі викладеного, керуючись ст.128, 129, 134 СК України, ст.4,12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), представник позивача: адвокат Павелко Руслан Сергійович ( адреса знаходження: вул. 1 Травня, 8 Б, оф. 1 м. Хорол Лубенського району Полтавської області) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) , за участю третьої особи Хорольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми) ( адреса знаходження: вул. Незалежності, 21 А м. Хорол Лубенського району Полтавської області) про визнання батьківства, -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України - батьком: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим внести зміни до актового запису про народження дитини:

- №6 від 18 січня 2016 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції у Полтавській області, а саме: - в графі «Батько» записати прізвище « ОСОБА_2 , « ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України;

- прізвище, ім`я, по батькові, дату народження та місце народження залишити без змін,

у зв`язку з чим внести зміни до до актового запису про народження №6 від 18 січня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі: 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 09.01.2023 року і до досягнення старшою дитиною (сином - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9 , а в подальшому 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2026 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Рішення в частині стягнення аліментів в сумах платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 07.02.2023 року.

Суддя: О.В. Коновод