Ухвала

21 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 368/908/20

провадження № 61-1729ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 07 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рокитно-цукор», Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про визнання недійсними додаткової угоди, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку Центральне межрегіональне управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Центрального МУ МЮ м. Київ) подало касаційну скаргу на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у цивільній справі № 368/908/20.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Постанова Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року не містить вказівки на дату складання її повного тексту, отже подання касаційної скарги 02 лютого 2023 року є пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Заявник просив поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що заявник вперше подав касаційну скаргу у січні 2023 року, однак ухвалою від 18 січня 2023 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу, тобто строк на касаційне оскарження було пропущено з незалежних від заявника обставин.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення

від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За загальним правилом, повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до Верховного Суду.

Разом із тим наявні в розпорядженні Верховного Суду матеріали свідчать, що вперше касаційну скаргу в справі № 368/908/20 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року Центральний МУ МЮ м. Київ подало 10 січня 2023 року, тобто вже із пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України, і питання про його поновлення в ухвалі Верховного Суду від 18 січня 2023 року не вирішувалось.

При цьому, заявником не зазначена дата вручення йому повного тексту оскарженої постанови апеляційного суду.

Відсутність у касаційній скарзі відомостей про дату отримання Центральним МУ МЮ м. Київ та/або його представником копії постанови суду апеляційної інстанції, що оскаржується, є порушенням пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України та перешкоджає встановленню обставин для вирішення питання про можливість поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Доказами підтвердження дати вручення судового рішення можуть бути, зокрема, але не виключно, довідка суду, в якому зберігаються матеріали справи; копії документів із матеріалів справи; інформація підприємств поштового зв`язку тощо.

На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали цивільної справи № 368/908/20 в розпорядженні Верховного Суду

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом зазначення відомостей щодо дати отримання оскарженої постанови апеляційного суду Центральним МУ МЮ м. Київ та наданням доказів, які підтверджують ці обставини.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 07 грудня 2022 року у цивільній справі № 368/908/20 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення Центральному МУ МЮ м. Київ копії цієї ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала касаційну скаргу, що у разі, якщо підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович