ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/456/23
Провадження № 2/210/565/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 лютого 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював на РУ ім. Кірова правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у шкідливих умовах понад 10 років на посадах: підземного гірника шахти №1 ім. Артема РУ ім. Кірова (01.04.1991 р. по 18.09.1991 р.); підземного слюсаря чергового та з ремонту устаткування шахти №1 ім. Артема РУ ім. Кірова (18.09.1991 р. по 01.10.1994 р.); підземного машиніста бурової установки шахти №1 ім. Артема РУ ім. Кірова (01.10.1994 р. по 30.04.2001 р.). На підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 14.11.2014 року №2/2-11-5-2291, наданої Головним державним санітарним лікарем Саксаганського району м. Кривого Рогу, медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини м. Кривого Рогу» від 07.10.2014 року №1604, йому було встановлено професійне захворювання: радикулопатія С6, С7, С8 і L5, S1, на фоні антеспондилолістезу L5 Іст., з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу, в поєднанні з пері артрозом колінних (ПФ першого-другого ступеня) і ліктьових (ПФ другого ст.). Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії). Легенева недостатність першого ступеня. Відповідно до п.13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.10.2014 р. наявність шкідливих умов праці :важкість праці та аерозоль переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони в параметрах, що перевищували гранично допустимі. Відповідно до п.16 Акту ОСОБА_1 працюючи в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на дільниці №11 (глибоке буріння) шахти ім. Артема з 01.05.2001 року по 19.05.2014 року машиністом бурової установки (підземним) виконував роботи з переміщення, регулювання бурової установки, ведення бурових робіт, нарощування штанг, очищення шпар від бурового шламу. При цьому, внаслідок недосконалості робочого місця умови праці характеризувались фізичними перевантаженнями та запиленістю повітря робочої зони в параметрах, що перевищували гранично допустимі. Причинами виникнення професійного захворювання позивача відповідно до п.17 Акту, слугували фізичне навантаження та пил. За довідками МСЕК від 27.10.2015 року серії 12 ААА №014796 та серії 12 ААГ №034229, позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 50% ( з яких: 40% - радикулопатія, 10% - ХОЗЛ) та 3 група інвалідності з 01.12.2015 року, безстроково. Відповідно до рекомендацій МСЕК позивач потребує «забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортного лікування», протипоказана важка фізична праця, вимушена поза, довга хода, переохолодження, в умовах виробничого пилу. Внаслідок отримання професійного захворювання позивач став інвалідом, не має змоги вести звичне життя тому, що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 268 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб, заподіяної йому внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26 січня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Тер-Товмасян Ю.Г. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню, зокрема вказує, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є неналежним відповідачем. В матеріалах справи відсутні дані щодо дати встановлення позивачу ступеня втрати професійної працездатності первинно та розмір такої втрати. Наявність шкідливих умов праці на деяких робочих місцях є об`єктивним явищем. Нормативними актами з охорони праці передбачаються заходи для максимально можливої нейтралізації дії шкідливих чинників, але не встановлюється заборон на проведення робіт у шкідливих умовах праці. Також, вказує, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчиняв. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 268 000,00 грн. позивач не надає жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її розміру. Зважаючи на вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Судом встановлено, що відповідно до Акту №36, форми П-4 від 30.10.2014 року встановлено наявність шкідливих умов праці: важкість праці та аерозоль переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони в параметрах, що перевищували гранично допустимі. Причиною виникнення професійного захворювання встановлено: фізичне перевантаження та пил. Встановлено діагноз радикулопатія С6, С7, С8 і L5, S1, на фоні антеспондилолістезу L5 І ст., з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу, в поєднанні з пері артрозом колінних (ПФ першого-другого ступеня) і ліктьових (ПФ другого ст.). Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії). Легенева недостатність першого ступеня. (а.с.8-10)

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №014796 від 27.10.2015 року встановлено 50% ( з яких: 40% - радикулопатія, 10% - ХОЗЛ) втрати працездатності, безстроково. (а.с.11)

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААГ №034229 від 27.10.2015 року встановлено 3 групу інвалідності з 01.12.2015 року в зв`язку з професійним захворюванням, безстроково. (а.с.12)

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №633 від 27.10.2015 року, а саме п.16 встановлено, що відновлення обмеження життєдіяльності часткове. (а.с.13-16)

Санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці №2/2-11-5-2291 від 14.11.2012 року ОСОБА_1 встановлено, що по концентрації пилу переважно фібро генної дії умови праці на робочих місцях підземного машиніста бурової установки на шахті імені ОСОБА_2 з підземного видобутку руди гірничого департаменту ПАТ та ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «Криворіжсталь» відносяться до ІІІ класу І ступеня шкідливості, підземного машиніста бурової установки на шахті №1 імені Артема РУ імені Кірова відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості, підземного слюсаря чергового та з ремонту устаткування на шахті №1 імені Артема РУ імені Кірова відносяться до ІІІ класу 2 ступеня шкідливості, підземного гірничого робітника на шахті №1 імені Артема РУ імені Кірова відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості. За показниками важкості праці умови праці на робочих місцях підземного машиніста бурової установки на шахті імені ОСОБА_2 з підземного видобутку руди гірничого департаменту ПАТ та ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «Криворіжсталь», підземного машиніста бурової установки, підземного слюсаря чергового та з ремонту устаткування, підземного гірничого робітника на шахті №1 імені Артема РУ імені Кірова відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості. Умови праці на робочих місцях підземного машиніста бурової установки на шахті імені ОСОБА_2 з підземного видобутку руди гірничого департаменту ПАТ та ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «Криворіжсталь», підземного машиніста бурової установки, підземного слюсаря чергового та з ремонту устаткування, підземного гірничого робітника на шахті №1 імені Артема РУ імені Кірова відносяться до ІІІ класу 3 ступеня шкідливості. (а.с.17-19)

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу №1604 від 07.10.2014 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз: радикулопатія С6, С7, С8 і L5, S1, на фоні антеспондилолістезу L5 І ст., з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу, в поєднанні з періартрозом колінних (ПФ першого-другого ступеня) і ліктьових (ПФ другого ст.) суглобів, двостороннього плечолопаткового періартрозу (ПФ 2 ст.). Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії). Легенева недостатність першого ступеня. (а.с.20-21)

Відповідно до виписки-епікриза №3930/816 із медичної карти стаціонарного хворого визначено повний діагноз: радикулопатія С6, С7, С8 і L5, S1, на фоні антеспондилолістезу L5 І ст., з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу, в поєднанні з періартрозом колінних і ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) суглобів, двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ 2 ст.). Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А, фаза н/загострення. Легенева недостатність першого ступеня. Захворювання професійні, 07.10.2014 року. (а.с.22-23)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.04.1991 року по 19.05.2014 року працював на посаді машиніста бурової установки в підземних умовах в ПАТ «АМКР», відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 . (а.с.24-26)

ОСОБА_1 знаходився в трудових відносинах з Відповідачем, тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою ХІ КЗпП України.

Частинами 1 та 2 статті 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно з частин 3-4 статті 153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до частин 1, 3 ст.13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів,а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України).

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Оскільки закон покладає обов`язок створення безпечних і нешкідливих умов праці, власник або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерплому внаслідок фізичного чи психічного впливу небезпечних умов праці. Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.

Згідно статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно з нормами Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).

Крім того, статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Водночас, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Виходячи з норм частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, в даному випадку відповідач несе прямий обов`язок по виплаті позивачу відшкодування з приводу спричинення моральної шкоди.

Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності».

Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004 (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування), моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову.

Суд не бере до уваги доводи зазначені у відзиві аргументи, що відсутній причино наслідковий зв`язок між роботою позивача на підприємстві відповідача та отримання позивачем професійного захворюванням.

Між спричиненою моральною шкодою та отриманням професійного захворювання Позивача, яке пов`язане із тяжкою роботою на підприємстві Відповідача, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки завдавача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із завданою шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина в завданні шкоди.

Відповідач не скористався обов`язком доведення відсутності своєї вини, та не надав до суду доказів, які б доводили відсутність вини підприємства.

Також доводи викладені у відзиві щодо відсутності причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, судом відхиляються, оскільки, як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Посилання представника відповідача в у відзиві на те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконував роботу в шкідливих умовах праці, був повідомлений про умови праці, наявність на його робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах, не приймаються судом до уваги, оскільки добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

З письмових матеріалів справи достовірно встановлено, що відповідачем не було достатньо створено безпечні умови праці, а тому він також несе відповідальність, включаючи і компенсації за заподіяну позивачу моральну шкоду. Відповідачем не доводився факт відшкодування ним позивачу моральної шкоди.

ПАТ «АМКР» є належним відповідачем, оскільки первісно втрату працездатності з підстав професійного захворювання позивачу встановлено у 2015 році.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією 27.05.2015 року, з урахування дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, в даному випадку належним відповідачем є роботодавець ПАТ «АМКР» як правонаступник.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

З письмових матеріалів справи встановлено, що позивач переносить моральні страждання, оскільки позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання, постійно відчуває задишку та біль у грудях, необхідність у постійних медичних оглядах, лікуванні, що призводить до зниження якості життя та зменшення благ, які Позивач мав до моменту отримання професійного захворювання та втрати професійної працездатності.

При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг його душевних та фізичних страждань, тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані втратою професійної працездатності, зокрема 50 % втрати працездатності, 3 (третю) групу інвалідності безстроково, тобто невідворотність та сталість наслідків від професійного захворювання протягом тривалого часу, а так само і тривалість трудових відносин між сторонами у справі, у зв`язку із чим вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, грошові кошти в сумі 150 000,00 гривень.

При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 1500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 43, 46 Конституції України, ст.ст.4,12, 13, 76-83, 141,259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (, юридична адреса:50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , суму моральної шкоди, завданої ушкодження його здоров`я на виробництві у розмірі 150 000,00 гривень (сто п`ятдесят тисяч гривень) без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (, юридична адреса:50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1) на користь держави судовий збір у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2023 року

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

-відповідач:«АрселорМіттал Кривий Ріг» (код , юридична адреса:50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1).

Суддя: Н. Ю. Вікторович