Ухвала

09 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 755/16619/20

провадження № 61-1073ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського, треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, Первинна профспілка Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського, ОСОБА_2 , про поновлення на роботі викривача, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: поновити її на посаді завідувача кафедри спеціально-правових дисциплін Навчально-наукового гуманітарного інституту Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського, з відновленням дії контракту; стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 жовтня 2020 року по день поновлення її на роботі; стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію в розмірі дворічного середнього заробітку.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціально-правових дисциплін Навчально-наукового гуманітарного інституту Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського з 16 жовтня 2020 року. Стягнуто з Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 259 543 грн. Стягнуто з Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського на користь ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Стягнуто з Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського на користь ОСОБА_1 3 200 грн судового збору. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри спеціально-правових дисциплін Навчально-наукового гуманітарного інституту Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року (повний текст якої складено 09 грудня 2022 року) апеляційну скаргу Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського задоволено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. Позов залишено без задоволення. Постановлено компенсувати за рахунок держави на користь Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського судовий збір в розмірі 5 277,05 грн.

20 січня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами електронного зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2022 року. ОСОБА_1 також заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження і про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2023 року визнано викладені у клопотанні ОСОБА_1 підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року є неповажними, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази, а також - сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 681,60 грн. При цьому заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

07 лютого 2023 року ОСОБА_1 подала засобами електронного зв`язку до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року. До вказаної заяви ОСОБА_1 додала докази на підтвердження поважності причин пропуску нею строку на касаційне оскарження, а також - квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1 681,60 грн. Вимоги ухвали заявником виконано.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду було надіслано їй 20 грудня 2022 року, на її електронну пошту. Із змістом електронного листа Київського апеляційного суду вона змогла ознайомитися 22 грудня 2022 року, так як вона перебувала на лікуванні у стаціонарі. На підтвердження наведених обставин, заявник надала: скриншот листа Київського апеляційного суду (), надісланого на її електронну пошту, тема: «22-ц/824/7997/2022»; фотокопію виписки з історії хвороби № 53 денного стаціонару амбулаторного ортопедично-травматологічного відділення, згідно з якою ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Центральна міська лікарня» Сумської міської ради, дата госпіталізації - 10 січня 2023 року, дата виписки - 24 січня 2023 року.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, а також надані заявником докази отримання нею оскаржуваної постанови апеляційного суду 20 грудня 2022 року та перебування її на стаціонарному лікуванні з 10 по 24 січня 2023 року, свідчать про поважність причин пропуску вказаного строку та наявність підстав для його поновлення. Тому клопотання ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказала, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року у справі № 815/2074/18, від 11 червня 2020 року у справі № 816/1874/17, від 29 жовтня 2020 року у справі № 826/3388/18, від 11 лютого 2021 року у справі № 260/26/19, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 520/21140/18, від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/8080/18, від 09 листопада 2022 року у справі № 761/33182/20.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Що стосується заявленого ОСОБА_1 клопотання про винесення ухвали про повернення їй як викривачу судового збору з Державного бюджету України на підставі статті 533 Закону України «Про запобігання корупції», то за змістом частини тринадцятої статті 141 ЦПК України таке клопотання може бути вирішене під час касаційного перегляду справи у разі зміни рішення або ухвалення нового, а не на стадії відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу № 755/16619/20 за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського, треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, Первинна профспілка Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського, ОСОБА_2 , про поновлення на роботі викривача, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 березня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенка

С. О. Карпенко