Справа № 201/3716/13-ц
Провадження № 2-з/201/21/2023
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення заяви

про поворот виконання рішення суду

02 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши заяву представника Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - адвоката Мусійченка Данила Леонідовича про забезпечення заяви про поворот виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. у справі № 201/3716/13 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року ОСОБА_1 звертався до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування шкоди, посилаючись на ті обставини, що 18.02.2005 року він уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» депозитний договір № SAMDN9728, на виконання якого надав банку через касу грошові кошти у сумі 430000 грн., на які нараховувались відсотки за вкладом та надходили на платіжну картку. По закінченню терміну договору відповідач відмовив позивачу у поверненні вкладу, посилаючись на факт заволодіння цими коштами колишнім співробітником ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 . Як з`ясував позивач у подальшому, заступник директора відділення банку ОСОБА_2 , укладаючи від імені банку договори і маючи доступ до операційної системи, зараховував грошові кошти не на вказаний у договорі про депозитний вклад №SAMDN9728 вкладний рахунок, а на транзитний рахунок, і потім знімав їх. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 430000 грн., борг з урахуванням інфляції 914180 грн., 3% річних 103200 грн., збитки (упущену вигоду) 647979 грн., пеню від суми простроченого платежу 42500 грн., а також компенсацію моральної шкоди в розмірі 1000000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2013р. по справі № 201/3716/13-к у задоволенні позову відмовлено (а.с. 48 т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2013р. скасовано і ухвалено нове рішення, яким стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 430 000 гривень у відшкодування майнової шкоди і 2 000 гривень у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 74 75 т. 1).

На виконання цього рішення АТ КБ «ПриватБанк» через Жовтневий відділ державної виконавчої служби перерахував ОСОБА_1 432 000 грн., про що у справі є меморіальний ордер №7503 від 04.09.2013 року (а.с. 244 т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2014р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2013р. та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. скасовано і передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 108 110 т. 1).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2014р. у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що шкоду позивачу ОСОБА_3 завдав при виконанні дій, які не відносилися до його трудових обов`язків, поза виконанням роботи, зумовленої його посадовою інструкцією та покладеними на нього повноваженнями (а.с. 180 183 т.1).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.11.2014р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2014р. скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 400 000 гривень у відшкодування майнової шкоди і 2 000 гривень у відшкодування моральної. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 262 266 т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015р. рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.11.2014р. скасовано і передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 53 55 т. 2).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.05.2015р. апеляційні скарги ОСОБА_1 і прокурора Дніпропетровської області в його інтересах відхилено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2014р. залишено без змін (а.с. 89 62 т. 2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2015р. касаційні скарги ОСОБА_1 і прокурора Дніпропетровської області в його інтересах відхилено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2014р. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.05.2015р. залишено без змін (а.с. 155 156 т. 2).

Постановою Верховного Суду України від 02.11.2016р. заяву заступника Генерального прокурора України задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2014р., ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.05.2015р. і ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2015р. скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 227 - 231 т. 2).

Після скасування попередніх судових рішень та повернення справи для розгляду до суду першої інстанції, ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 16.12.2016р. справу прийнято до провадження (а.с.2 т. 3).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017р. (під головуванням судді Ткаченко Н.В.) закрите провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків в частині позовних вимог про стягнення 430 000 грн суми боргу; 225 149 грн 17 коп - збитків (упущена вигода) станом на 10.10.2008; 236 500 грн - суми інфляційних втрат станом на 10.10.2008; 43 577 грн. 26 коп. - 3% річних станом на 10.10.2008; та 1 000 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017р. (під головуванням судді Ткаченко Н.В.) відмовлено у задоволенні решти позовних вимог (а.с.104-105 т. 3).

Ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.10.2017р. зазначені рішення та ухвала суду першої інстанції від 20.06.2017р. залишені без змін (а.с. 205 - 213 т. 3).

Постановою Верховного Суду від 20.01.2020р. ухвалу і рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2017р., а також ухвали Дніпровського апеляційного суду за наслідками їх перегляду від 25.10.2017р. скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 93 107 т. 4).

Після скасування попередніх судових рішень та повернення справи для розгляду до суду першої інстанції, ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщева С.С. від 02.07.2020р. справу прийнято до провадження (а.с. 107 т. 4).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021р. провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків в частині позовних вимог про стягнення 430 000 грн суми боргу; 225 149 грн. 17 коп. - збитків (упущена вигода) станом на 10.10.2008; 236 500 грн - суми інфляційних втрат станом на 10.10.2008; 43 577 грн 26 коп - 3% річних станом на 10.10.2008; та 1 000 000 грн моральної шкоди закрито (а.с. 158 166 т. 5).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків відмовлено. У задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків відмовлено (а.с. 168 178 т. 5).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.12.2021р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021р. скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. У задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків відмовлено (а.с. 38 41 т. 6).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.12.2021р. ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 31 37 т. 6).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 13.01.2022р. справу прийнято до провадження в частині вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», за участю Дніпропетровської обласної прокуратури, про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків в частині позовних вимог про стягнення 430 000 грн. суми боргу; 225 149 грн. 17 коп. - збитків (упущена вигода) станом на 10.10.2008р.; 236 500 грн. - суми інфляційних втрат станом на 10.10.2008р.; 43 577 грн. 26 коп. - 3% річних станом на 10.10.2008р.; та 1 000 000 грн. моральної шкоди (а.с. 47 т. 6).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2022р. у справі № 201/3716/13 (провадження № 2/201/1384/2022) під головуванням судді Наумової О.С. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків в частині позовних вимог про стягнення 430000 грн. суми боргу; 225149 грн. 17 коп. збитків (упущена вигода) станом на 10.10.2008р.; 236500 грн. суми інфляційних втрат станом на 10.10.2008р.; 43577 грн. 26 коп. 3% річних станом на 10.10.2008р.; та 1000000 грн. моральної шкоди відмовлено.

Роз`яснено, що питання про поворот виконання рішення суду може бути вирішене у порядку ч.ч. 9, 10 ст. 444 ЦПК України.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2023р. рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2022р. скасоване та ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків в частині позовних вимог про стягнення 430 000 грн. суми боргу; 225 149,17 грн. збитків (упущена вигода) станом на 10 жовтня 2008 року; 43 577,26 грн. 3% річних станом на 10 жовтня 2008 року та 1 000 000 грн. моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 430 000 грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків та 50 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, усього стягнути 480 000 грн.

02.02.2023р. представник АТ КБ «Приватбанк» адвокат Мусійченко Д.Л. звернувся із заявою про забезпечення заяви про поворот виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. у справі № 201/3716/13-к.

На обґрунтування заяви вказав, що вищенаведеною постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2023р. повторно стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 430 000 грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків та 50 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, усього стягнути 480 000 грн.

В резолютивній частині постанови питання про поворот виконання рішення не вирішено, однак у мотивувальній частині апеляційний суд послався та те, що посилання відповідача про наявність підстав для здійснення повороту рішення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.12.2021р., яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» про поворот виконання рішення суду у цій справі.

Однак, у постанові Дніпровського апеляційного суду від 15.12.2021р., що відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Остаточне рішення у справі що розглядається, не прийнято, а тому у задоволенні заяви про поворот виконання слід відмовити.

Добровільно ОСОБА_1 кошти не повернуті.

АТ КБ «ПриватБанк» стало відомо, що у позивача наявне нерухоме майно, за рахунок якого можливе погашення заборгованості перед банком, проте існує велика вірогідність, що таке майно боржники без будь-яких перепон може бути відчужене у будь-який час, без подальшого погашення борту за кредитним договором.

АТ КБ «ПриватБанк» вбачає загрозу подальшого відчуження нерухомого та/або рухомого майна боржниками, та обґрунтовано припускає, що майно, яке є у позивача на момент пред`явлення заяви до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент ухвалення рішення, в той час коли є невиконані кредитні зобов`язання на значну суму коштів.

На підставі викладеного, просив з метою забезпечення заяви відповідача про поворот виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. у цивільній справі № 201/3716/13 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування шкоди і збитків, завданих працівником під час виконання своїх трудових обов`язків накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , заборонити відчужувати у будь-який спосіб та розпоряджатися нерухомим майном, що належить йому на праві власності та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо такого майна, в межах суми 432 000 грн, із внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про зазначену заборону, до набрання рішенням суду законної сили по цій справі: накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , наявні на рахунках, відкритих ОСОБА_1 в банківських установах України, в межах суми 432 00 грн.

Ознайомившись із заявою позивача про забезпечення позову, приходжу до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 5 ст. 444 ЦПК України визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно з ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами ч. 8 ст. 444 ЦПК України при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який, зокрема, поширюється також на ухвалу про поворот виконання рішення суду.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідач - АТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду із заявою про забезпечення заяви про поворот виконання рішення суду, не надав суду жодних доказів існування у позивача ОСОБА_1 нерухомого майна, а також грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках, а лише вказував про їх наявність. Тому суд позбавлений можливості дослідити питання про співмірність забезпечення із заявленими вимогами. А сама по собі наявність майна, яке належить стороні на праві власності не є безумовною підставою для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Ураховуючи вищезазначені положення ст.ст. 149, 150, 444 ЦПК України, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 444 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - адвоката Мусійченка Данила Леонідовича про забезпечення заяви про поворот виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. у справі № 201/3716/13 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова