Справа № 504/2577/18
провадження № 2/504/162/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Доброва П.В.,

секретаря Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року до Комінтернівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності, відшкодування вартості безпідставно набутого майна. З урахуванням зміненої позовної заяви від 06.06.2019 року, ОСОБА_1 просив суд про відшкодування вартості безпідставно отриманих грошових коштів, посилаючись на те, що з 27.08.2004р. перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 як покупець, в присутності ОСОБА_5 , уклала з ОСОБА_6 як продавцем, попередній договір про намір купівлі об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (1/3 житлового будинку котеджного типу, далі Будинок). На виконання умов попереднього договору 29.04.2015р. ОСОБА_1 із належних особисто йому та позичених грошових коштів передав продавцю ОСОБА_6 завдаток в еквіваленті 8 000,00 доларів США. Будинок передбачалося купити для подружжя ОСОБА_7 та оформити його на дружину ОСОБА_3 , оскільки сам ОСОБА_1 відбував до АТО. 23.05.2015р. ОСОБА_1 оплатив ОСОБА_5 надані інформаційно-посередницькі послуги, пов`язані з придбанням Будинку, в сумі, еквівалентній 1 500,00 доларів США, також сплатив продавцю ОСОБА_6 суму остаточного розрахунку, еквівалентну 35 000,00 доларів США, а всього гривневий еквівалент 43 000,00 доларів США. Для витрат на будинок без розписок ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 у позику еквівалент 3 000,00 доларів США, ОСОБА_9 передавав їй у позику 5 000,00 грн., які вона використала на власні потреби. Без відому ОСОБА_1 , договір купівлі-продажу Будинку було укладено 23.05.2015р. не дружиною ОСОБА_3 , а її сестрою ОСОБА_2 (Відповідач). Про цей факт ОСОБА_1 дізнався у березні 2018р., що стало однією із підстав розірвання шлюбу. Копію договору купівлі-продажу Будинку ОСОБА_1 отримав лише під час розгляду справи в суді у квітні 2019р. Зазначена в Договорі купівлі-продажу Будинку сума (149 000,00 грн, що було еквівалентно 6 773,00 доларів США) вочевидь не відповідає грошовій сумі, дійсно витраченій позивачем на купівлю Будинку (гривневий еквівалент 43 000,00 доларів США). Позивач наміру безповоротного надання грошей відповідачці ОСОБА_2 не мав, будь-які угоди з таким предметом відсутні. Отже, 987 000,00 грн. (що еквівалентно 43 000,00 доларів США) позивач вважає безпідставно набутими відповідачкою, на яку на підставі договору купівлі-продажу було оформлено Будинок за рахунок сплачених позивачем продавцю коштів.

Крім коштів, витрачених на оплату купівлі Будинку, ОСОБА_1 витратив також 1 010 433,00 грн. на придбання будівельних матеріалів, оплату ремонтних та оздоблювальних робіт Будинку, придбання обладнання, техніки, меблів (з них на ремонт та оздоблення 667 605,00 грн. і на техніку, меблі 343 008,00 грн.) ОСОБА_2 проти проведення впродовж двох років ремонту та оздоблення Будинку не заперечувала. Власних коштів на проведення ремонту та оздоблення Будинку вона не витрачала. З травня 2017р. до 09.02.2019р. позивач подружжям із сином постійно мешкали в Будинку, сплачували комунальні послуги на пільгових умовах. ОСОБА_2 в Будинку не мешкала, проти отримання пільг не заперечувала. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22.05.2018р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. 09.02.2019р. ОСОБА_3 припинила доступ ОСОБА_1 до Будинку, змінівши замки, та продовжує мешкати в Будинку разом із сином. ОСОБА_2 , 1988р.н., не працює, доходів не має, у шлюбі не перебуває, отже, джерел на купівлю та ремонт Будинку не мала.

ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 1 654 425,00 грн., а саме: на оплату завдатку у сумі 184 000,00 грн., оплату за інформаційно-посередницькі послуги у сумі 33 000,00 грн., оплату залишку вартості будинку 770 000,00 грн., та 667 605,00 грн. на проведення невідокремлювального капітального ремонту і оздоблення 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_3 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 414 008,00 грн., а саме: невитрачену на Будинок суму позики у розмірі 71 000,00 грн., та вартість меблів у сумі 343 008,00 грн., які залишилися у 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.08.2018 року відкрито провадження по справі.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі з викладених підстав.

Відповідачка ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечувала, стверджувала, що 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 купила її сестра, ОСОБА_2 , за власні кошти. В той же час ОСОБА_3 звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 27.08.2004р. уклала шлюб з ОСОБА_1 . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.05.2018 року шлюб було розірвано. В період шлюбу за спільні кошти подружжя було придбано майно: пральна машина BOSH WAW32540EU, вартістю 20 070,00 грн., холодильник LG GC-B207GVQV вартістю 23 617,00 грн., телевізор SAMSUNG UE40MU61, вартістю 23 877,00 грн., диван Miomi, вартістю 20 050,00 грн., ліжко двоспальне ОСОБА_10 , вартістю 13 222,00 грн., ліжко дитяче ОСОБА_11 , вартістю 6020,00 грн., на загальну суму 106 856,00 грн. Просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_3 пральну машину BOSH WAW32540EU, вартістю 20 070,00 грн., телевізор SAMSUNG UE40MU61, вартістю 23 877,00 грн., на загальну суму 43 947,00 грн. Виділити у власність ОСОБА_1 холодильник LG GC-B207GVQV вартістю 23 617,00 грн., диван Miomi, вартістю 20 050,00 грн., ліжко двоспальне ОСОБА_10 , вартістю 13 222,00 грн., ліжко дитяче ОСОБА_11 , вартістю 6 020,00 грн. на загальну суму 62 909,00 грн.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 було прийнято до розгляду.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 проти задоволення зустрічного позову заперечував з підстав, що майно придбане за його особисті кошти, тому не являється спільним майном подружжя, ним користується ОСОБА_3 , тому на його користь підлягає стягненню вся вартість меблів.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечувала, посилаючись на те, що 23.05.2015 року вона уклала із ОСОБА_6 нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 , за яким сплатила продавцю 149 000,00 грн. ОСОБА_1 було відомо про цей факт, тому вона заявила про застосування позовної давності як підстави для відмови у позові. Вирішення позову ОСОБА_3 залишила на розсуд суду.

Розглянувши позови, пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 12 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одружилися 27.08.2004р., актовий запис № 548, місце реєстрації: Перший відділ РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 27.08.2004р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя у подружжя народився син ОСОБА_4 , актовий запис № 154 від 08.04.2017р., свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане Жовтневим відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції 17.04.2008р.

18.04.2015р. ОСОБА_3 як покупець уклала з ОСОБА_6 як продавцем попередній договір про намір купівлі об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (дворівнева квартира), згідно умов якого покупець сплатить продавцю грошову суму в розмірі 946 000,00 грн., що еквівалентно 43 000,00 доларів США (п.1.1 Договору). Оплата по основному договору мала бути проведена до 29.05.2015р. (п.1.4 Договору). П.3.1 Договору передбачено завдаток в розмірі, еквівалентному 3 000,00 доларів США. Попередній договір складено та підписано в присутності ОСОБА_5 .

Додатком від 29.04.2015р. до попереднього договору від 18.04.2015р., підписаним ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , збільшено суму завдатку на грошовий еквівалент 5 000 доларів США. Залишок вартості об`єкта купівлі визначено як гривневий еквівалент 35 000,00 доларів США. Додаток складено та підписано в присутності ОСОБА_5 . Згідно з наявною на вказаному додатку розпискою, підписаною ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 дав завдаток в сумі 8000,00 доларів США.

ОСОБА_5 надавала ОСОБА_1 інформаційно-посередницькі послуги на відчуження об`єкта нерухомості по АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором. Договірна ціна обслуговування склала еквівалент 1500,00 доларів США (п.2.2 договору). Згідно з розпискою, ОСОБА_7 сплатив вказану суму повністю.

23.05.2015 року між ОСОБА_6 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчено Русских С.Б., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстровано у реєстрі за № 1214. Загальна площа відчужуваного нерухомого майна - 71,6 кв.м. (п.3 договору). Продаж вчинено за 149000,00 грн., які продавець отримав від покупця повністю до підписання договору (п.5 договору). Покупець свідчить, що гроші, на які купується 1/3 частина житлового будинку, є її особистою власністю (п.8 договору).

Сторонами підтверджено та не заперечується, що ОСОБА_2 є сестрою ОСОБА_3 по матері, тому цей факт не підлягає доказуванню.

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції від 10.02.2016р. № 25, ОСОБА_1 з 06.05.2015р. по 11.07.2015 року брав участь в антитерористичній операції. Нарядами 23м, 24м, 26м підтверджується, що 23.05.2015 року ОСОБА_1 знаходився в м. Одесі та отримував військове майно.

Згідно з довідкою про склад сім`ї та проживання від 23.07.2018 року № 1424, з травня 2017 року по АДРЕСА_2 проживають, але не зареєстровані, ОСОБА_1 (голова д/г), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (син). Згідно з довідкою ТОВ «Одесагазпостачання» від 25.07.2018 року, квитанціями про оплату за комунальні послуги за період березень 2018-липень 2018 року, за вказаною адресою ОСОБА_1 надавались пільги по оплаті за комунальні послуги в розмірі 75% як учаснику бойових дій.

Заявою до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області Братанчук Р.А. повідомив про припинення йому з боку ОСОБА_3 доступу до місця проживання за вказаною адресою.

Джерела отримання позивачем грошових коштів у сумі еквівалентній 43 000,00 доларів США, у сумі 1 010 433,00 грн., наміри позивача здійснити купівлю будинку за адресою: АДРЕСА_1 для себе та своєї сім`ї, придбання будівельних матеріалів та проведення позивачем ремонту в цьому будинку на суму 1 010 433,00 грн. підтверджуються: наявними у справі договорами про продаж квартири АДРЕСА_3 від 26.08.2004р., про купівлю квартири АДРЕСА_4 від 15.02.2010р., про продаж квартири АДРЕСА_4 від 02.07.2015р. - у сукупності із нотаріально посвідченими заявами ОСОБА_12 від 20.08.2019 року та ОСОБА_13 від 08.08.2019 року; наявними у справі довідками про доходи позивача та осіб, які позичали йому кошти, розписками про отримання/надання в позику коштів, показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Придбання будівельних матеріалів саме ОСОБА_1 , проведення ним ремонтних та оздоблювальних робіт, купівля техніки, обладнання, меблів до житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 , приймання виконаних робіт, товарів також підтверджується наявними у справі рахунками-фактурами, видатковими накладними, товарними чеками, квитанціями про сплату, договорами на виконання будівельних та оздоблювальних робіт та послуг, техніку, обладнання, меблі.

Зокрема, підтверджено належними первинними документами придбання ОСОБА_1 в період перебування у шлюбі з ОСОБА_3 наступного майна: пральна машина BOSHWAW32540EU, вартістю 20 070,00 грн., холодильникLGGC-B207GVQV вартістю 23 617,00 грн., телевізор SAMSUNGUE40MU61, вартістю 23 877,00 грн., диван Miomi, вартістю 20 050,00 грн., ліжко двоспальне ОСОБА_10 , вартістю 13 222,00 грн., ліжко дитяче ОСОБА_11 , вартістю 6 020,00 грн., духова плита Gorenje, варильна поверхня Whirlpool загальною вартістю 18 350,50 гр., кондиціонери Samsung 2 шт. загальною вартістю 12 786,00 грн., посудомийна машина Bosh вартістю 7780,00 грн., витяжка Гюнтер вартістю 7 000,00 грн., стільці Offerta вартістю 4 250,00 грн., кухня вартістю 145 285,00 грн., шафи загальною вартістю 40 701,00 грн. на загальну суму 343008,00 грн.

Згідно із наявною в справі нотаріально посвідченою заявою від 05.11.2019 року ОСОБА_19 , рідної бабки ОСОБА_6 , усі переговори про умови продажу, вартість та строки продажу 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 проводилися за її особистої та безпосередньої участі саме ОСОБА_1 , який був фактичним покупцем. Частку будинку було продано за ринковою ціною. Грошові кошти передавав ОСОБА_1 .

Згідно із наявною в справі нотаріально посвідченою письмовою заявою від 05.02.2021 року ОСОБА_5 , нею підтверджено намір ОСОБА_1 купити 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 для спільного проживання разом з дружиною та сином, підтверджено попередню домовленість про ціну об`єкта еквівалент 43 000,00 доларів США, факт передачі ОСОБА_1 ОСОБА_6 завдатку (еквівалент 8 000,00 доларів США) на підставі попереднього договору від 18.04.2015р., додатку до нього від 29.04.2015р., оплату ОСОБА_1 інформаційно-посередницьких послуг (еквівалент 1500,00 доларів США) на підставі відповідного договору, присутність ОСОБА_1 під час проведення повної оплати за об`єкт нерухомості за вказаною адресою.

Згідно із наявною в справі нотаріально посвідченою письмовою заявою від 30.09.2022 року продавця ОСОБА_6 , підтверджено попередню домовленість з продавцем про ціну об`єкта еквівалент 43 000,00 доларів США,, отримання продавцем від ОСОБА_1 завдатку для забезпечення купівлі ним 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 в еквіваленті 8 000,00 доларів США, отримання продавцем від ОСОБА_1 суми остаточного розрахунку в розмірі, еквівалентному 35 000,00 доларів США.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , пояснила, що завдаток в сумі еквівалентній 8 000,00 доларів США за купівлю 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого був її син ОСОБА_6 , та розрахунок за купівлю цієї частини будинку в сумі еквівалентній 35 000,00 доларів США, в її присутності, в присутності її матері (бабусі ОСОБА_6 ) ОСОБА_19 передав ОСОБА_6 ОСОБА_1 .

Відповідно до листа Мінрегіону від 07.06.2019 року на адресу ОСОБА_1 , Мінрегіоном щоквартально визначаються показники опосередкованої вартості спорудження житла (багатоквартирних будинків) за регіонами України. Показники опосередкованої вартості спорудження житла в Одеській області станом на 01.04.2015 року становили 6905,00 грн. за 1 кв.м загальної площі. Отже, 71,6 кв.м х 6905 грн. = 494 398,0 грн. - опосередкована вартість спорудження 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 .

З вищенаведених доказів вбачається, що зазначена в Договорі купівлі-продажу від 23.05.2015 року сума (149 000,00 грн.) вочевидь не відповідає звичайній ціні об`єкту продажу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , батько ОСОБА_2 , підтвердив, що купівлю 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено за еквівалент 43 000, 00 доларів США та факт проведення ремонту та обладнання Будинку, придбання побутової техніки та меблів, саме ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_3 , проте стверджував, що грошові кошти належали родині ОСОБА_22 .

У відповідності до договору від 30.05.2015 року, ОСОБА_23 (дарувальник) подарував ОСОБА_3 (обдарована) 15 000,00 доларів США на особисті потреби. 10000,00 доларів США отримані банківським переказом, 5 000,00 доларів США отримані в момент підписання договору (п.1 договору). В договорі наявне посилання, що він укладений у відповідності до законодавства Республіки Казахстан, місце його укладення не вказано. В справі містяться заяви ОСОБА_23 на переказ грошових коштів на адресу ОСОБА_3 на суму 9400,00 доларів США, проте отримання цих коштів ОСОБА_24 та напрями їх витрачання не доведені.

Згідно з отриманими на ухвалу суду від ГУ ДФС у місті Києві відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів, в період з січня 2010 р. по квітень 2015 р. ОСОБА_2 отримала дохід в сумі 51 194, 27 грн.

Згідно з отриманими на ухвалу суду від ГУ ПФУ у місті Києві відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, в період з січня 2010 р. по квітень 2015 р. суми заробітку для нарахування пенсії ОСОБА_2 склали 45 840,00 грн.

Отже, не підтверджено належними доказами наявність у ОСОБА_22 грошових коштів, достатніх для придбання об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Наведені правові висновки висловлені ВП ВС у постановах від 20.11.2018 у справі N 922/3412/17 та від 13.02.2019 у справі N 320/5877/17.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В даному випадку ОСОБА_2 є власником 1/3 житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу, який не оспорено, недійсним не визнано.

Отже, ст.1212 ЦК України до спірних правовідносин застосована бути не може. Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна належить відмовити.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України визначено, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В справі відсутні договори позики, укладені між ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , ОСОБА_9 і ОСОБА_3 , тому у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми позики у розмірі 71 000,00 грн. належить відмовити.

У відповідності до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

ОСОБА_1 в позові зазначив, що про оформлення спірного будинку на ОСОБА_2 йому відомо не було аж до повідомлення йому цього факту дружиною у березні 2018р., що стало однією із підстав розірвання шлюбу (подав позов 23.03.2018р.) В справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 був знайомий з текстом договору купівлі-продажу від 23.05.2015 року до 22.04.2019р. (вхідна дата супровідного листа приватного нотаріуса Русских С.Б. разом із копією договору від 23.05.2019 року), тому суд вважає, що строк позовної давності для звернення з позовом позивачем не пропущено.

У статті 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Як передбачено в ч.ч.1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 70 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спірне рухоме майно, набуте подружжям за час шлюбу і за кошти, які отримані за договором позики, укладеним одним з подружжя, які ним використано в інтересах сім`ї, підлягає поділу між ними у рівних частинах. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 24 листопада 2021 року у справі № 712/11174/19-ц.

Матеріалами справи підтверджено, що за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 придбано та предметом поділу є спільне рухоме майно подружжя, а саме: пральна машина BOSHWAW32540EU, вартістю 20 070,00 грн., холодильникLGGC-B207GVQV вартістю 23 617,00 грн., телевізор SAMSUNGUE40MU61, вартістю 23 877,00 грн., диван Miomi, вартістю 20 050,00 грн., ліжко двоспальне ОСОБА_10 , вартістю 13 222,00 грн., ліжко дитяче ОСОБА_11 , вартістю 6 020,00 грн., духова плита Gorenje, варильна поверхня Whirlpool загальною вартістю 18 350,50 гр., кондиціонери Samsung 2 шт. загальною вартістю 12 786,00 грн., посудомийна машина Bosh вартістю 7780,00 грн., витяжка Гюнтер вартістю 7 000,00 грн., стільці Offerta вартістю 4 250,00 грн., кухня вартістю 145 285,00 грн., шафи загальною вартістю 40 701,00 грн. на загальну суму 343008,00 грн.

Зазначене майно знаходиться у користуванні ОСОБА_3 .

За таких обставин правомірно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 171504,00 грн. (343008,00/2) в рахунок компенсації права на належну частку у майні ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 204, 261, 638, 1212 ЦК України, 60, 61, 70 СК України, керуючись ст.ст. 196-200, 258-260 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 171504,00 грн. (сто сімдесят одну тисячу п`ятьсот чотири гривні) в рахунок компенсації права на належну частку у рухомому майні ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров