Справа № 581/13/23
Провадження № 2/581/37/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2023 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

28 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Галкіна Я.Г. звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами. Із 13 вересня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Вказує, що через постійні конфлікти та суперечки, образи, спільне життя стало неможливим та нестерпним, із травня 2021 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися та вони стали проживати окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі.

Також зазначає, що у сторін немає суперечок стосовного того, щоб їхня дитина проживала з матір`ю, позивач не чинить відповідачу перешкод у зустрічі з ОСОБА_3 та спілкуванні з нею. Вказує, що на неодноразові звернення позивача з проханням надання матеріальної допомогти на утриманні дочки, відповідач лише останнім часом почав її надавати, зокрема купує подарунки та дає невеликі кошти. Однак такої допомоги не достатньо для повноцінного утримання малолітньої дитини. Відповідач працює, аліментних зобов`язань, стягнень по виконавчим документам не має, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають, тому може та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини.

У зв`язку з викладеним, просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою суду від 10 січня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частина 5 статті 279 ЦПК України вказує, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи те, що справа не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем 29 січня 2023 року, відповідачем 11 січня 2023 року отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а останнім і копію позовної заяви з доданими до неї документами.

20 січня 2023 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Маківського В.В. надійшов відзив, у якому зазначено, що відповідач не заперечує проти позову в частині позовних вимог про розірвання шлюбу. У частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини вказав, що його довіритель визнає свій обов`язок щодо утримання спільної з позивачем дитини. Однак, зважаючи на те, що з 30 грудня 2022 року його було звільнено з роботи та на цей час він є безробітним, тому може сплачувати аліменти у розмірі лише 1500 грн. щомісячно. Також звернув увагу на те, що сторона позивача належним чином не обґрунтувала необхідність стягнення аліментів у розмірі 6000 грн та належними доказами не довела можливість їх стягнення з відповідача у вказаному розмірі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис № 5.

Сторони мають спільну дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України).

Вбачається, що з моменту подання позовної заяви позивач не змінила свого рішення щодо необхідності розірвання шлюбу та щодо можливості подальшого спільного життя подружжя. Відповідач у своєму відзиві проти розірвання шлюбу не заперечує, з клопотанням про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення до суду не звертався.

За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3 СК України шлюбних (сімейних) відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя.

Тому, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки сторін, суд вважає, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 180 СК України відповідач, як її батько, може і зобов`язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Частина 2 статті 182 СК України вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2023 року становить 2272 грн.

Враховуючи, як того вимагають положення ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (відомості про місце роботи та наявність інших утриманців відсутні) та керуючись правилами ст. 191 вказаного Кодексу, з дня звернення до суду з позовом слід стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

До такого висновку суд дійшов враховуючи часткове визнання відповідачем позову в цій частині позовних вимог. У той же час суд відхиляє доводи сторони позивача про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному в позовній заяві розмірі, оскільки докази про наявність у відповідача відповідного заробітку (доходу) суду не надано. У зв`язку з викладеним, позовна вимога в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню.

Допустити згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача необхідно стягнути судовий збір за ставками, які діяли на час подання позовної заяви .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, тому при зверненні до суду нею було сплачено лише 992 грн 40 коп судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, які й підлягають стягненню з відповідача на її користь. Суд не вважає можливим застосувати у цьому випадку передбачений ч. 1 ст. 142 ЦПК України механізм повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, оскільки відсутність заперечень відповідача про розірвання шлюбу не є його визнанням позову в цій частині.

Щодо судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, то його необхідно стягнути з відповідача у дохід держави у розмірі 992 грн 40 коп.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб, який зареєстровано 13 вересня 2019 року виконкомом Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис № 5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн 40 коп судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992 грн 40 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Д. В. Сізов