КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/800/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Савіцькій Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Ткач М.М.,-

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом.

Позивач просила: визнати протиправним рішення оформлене листом № 2642 від 13 вересня 2021 року про відмову АТ «Універсал Банк» провести реструктуризацію за кредитним договором № 053-2008-1767 від 28 травня 2008 року (зі змінами і доповненнями) за заявою ОСОБА_1 від 19 липня 2021 року; зобов`язати АТ «Універсал Банк» провести реструктуризацію за кредитним договором № 053-2008-1767 від 28 травня 2008 року (зі змінами і доповненнями) за заявою ОСОБА_1 від 19 липня 2021 року з урахуванням положень п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 28 травня 2008 року укладено договір споживчого кредитування, до якого вносилися зміни та доповнення.

Відповідно до пункту 7 розділу IV«Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» 19 липня 2021 року позивачем подано заяву про проведення реструктуризації за кредитним договором, із зазначенням підстав, які в силу Закону є достатніми для обов`язкової реструктуризації.

Проте відповідач відмовив у задоволенні заяви.

Позивач вважає відмову у задоволенні заяви про проведення реструктуризації протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-Х та Закону України «Про споживче кредитування».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним рішення оформлене листом № 2642 від 13.09.2021 про відмову акціонерного товариства «Універсал Банк» провести реструктуризацію за кредитним договором № 053-2008-1767 від 28 травня 2008 року (зі змінами і доповненнями) за заявою ОСОБА_1 від 19.07.2021.

Зобов`язано акціонерне товариство «Універсал Банк» провести реструктуризацію за кредитним договором № 053-2008-1767 від 28 травня 2008 року (зі змінами і доповненнями) за заявою ОСОБА_1 від 19.07.2021 з урахуванням положень п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Стягнуто з акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь держави судовий збір в сумі 1 816 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване.

У судовому засіданні представник АТ «Універсал Банк» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що дії банку щодо відмови у проведенні реструктуризації позбавили позивачку її гарантованого законом права на проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором в іноземній валюти, тому права позивачки підлягають поновленню шляхом визнання протиправною відмови у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 № 1381-IX та зобов`язання провести реструктуризацію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 № 1381-IX.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 28 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 053-2008-1767.

Сума кредиту: 98 917,00 дол. США.

Строк кредитування: по 10 травня 2028 року включно.

Цільове призначення: на споживчі потреби.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки нерухомого майна-житлового будинку від 28 травня 2008 року, за умовами якого в іпотеку передано земельну ділянку, загальною площею 0,0604 га, та житловий будинок, який розташований на зазначеній земельній ділянці, загальною площею 246,9 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

До кредитного договору укладались ряд додаткових угод, якими текст кредитного договору викладався у нових редакціях.

19 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Універсал Банк» із заявою про проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті - за кредитним договором № 053-2008-1767 від 28 травня 2008 року, зобов`язання за яким забезпечено договором іпотеки та предметом іпотеки за яким виступає земельна ділянка та житловий будинок.

В обґрунтування заяви зазначено підстави для проведення реструктуризації, а саме: договір № 053-2008-1767 укладено на кредитування в іноземній валюті;станом на дату подання заяви наявне непогашене грошове зобов`язання; станом на 01 січня 2014 року прострочена заборгованість за кредитним договором була відсутня; зобов`язання за кредитним договором забезпечені іпотекою житлового будинку та розташованою під ним земельною ділянкою, що не перевищує нормативи відведення; предмет іпотеки використовується як місце постійного проживання; на дату подання заяви інших об`єктів житлової нерухомості позичальник не має.

До заяви додано: копію паспорту та РНОКПП, копію кредитного договору, виписку з ДРРП щодо ОСОБА_1 , довідку про склад сім`ї ОСОБА_1 , довідку про доходи ОСОБА_1 , та інші документи.

Згідно листа АТ «Універсал Банк» № 2642 від 13 вересня 2021 року АТ «Універсал Банк» прийнято рішення про відмову в реструктуризації згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, зважаючи на те, що у власності позичальника було наявне інше житлове нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 81,8 кв.м. та земельна ділянка, 0,077 га, кадастровий №:01:001:0027, для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , що було відчужене 25.06.2021 згідно інформаційної довідки №264984201 від 08.07.2021 та договору дарування від 25.06.2021 на доньку ОСОБА_2 , тоді як звернення надіслано до банку 19.07.2021, окрім майна, яка є предметом іпотеки, що забезпечує виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № 053-2008-1767 від 28.05.2008.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що вказані у заяві від 19 липня 2021 року підстави є достатніми для обов`язкового і безумовного проведення банком реструктуризації за кредитним договором. Відмова банку у задоволенні заяви про проведення реструктуризації є протиправною та незаконною.

Вказане банком у листі від 13 вересня 2021 року майно, а саме: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , набуте позивачем не внаслідок покращення її матеріального стану, збільшення розміру доходів, тощо, а набуте в порядку спадкування за заповітом.

Згідно з п. 2 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям.

Відповідно до п. 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції від 23 квітня 2021 року) зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно

з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно

із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного

до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване

на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),

за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого

не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про проведення реструктуризації у визначений Законом строк.

У поданій заяві вказані усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», та додано усі визначені частиною 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» документи.

Відмовляючи у задоволенні заяви, АТ «Універсал Банк» зазначило, що у власності позичальника було наявне інше нерухоме майно, окрім майна, яке є предметом іпотеки.

Так, на час укладення кредитного договору та договору іпотеки у власності позичальника не перебувало іншого житлового нерухомого майна.

На момент подання заяви про реструктуризацію у власності позичальника відсутнє інше житлове нерухоме майно.

При цьому отримання позивачем спадщини не свідчить про умисний характер дій з приводу його відчуження доньці на підставі договору дарування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково застосовано норми Закону України від 13 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», колегія суддів не приймає, оскільки кредитний договір, укладений між сторонами підпадає під ознаки, визначені даним Законом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у даному випадку наявні ознаки недобросовісної поведінки позичальника, що полягає в укладенні фраудаторного правочину (договору дарування) з метою уникнення виконання умов кредитного договору, є недоведеними.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи положення ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд досліджує фактичні обставини справи, які мали місце та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на наведене, додаткову угоду від 09 вересня 2022 року апеляційний суд не бере до уваги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 07 вересня 2022 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко