ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1768/21 Номер провадження 22-ц/814/2707/23Головуючий у 1-й інстанції Черняєва Т. М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

14 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року позов АТ «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-банк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 01 грудня 2017 року 29808,49 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-банк» понесені витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1515,00 грн.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши 22 грудня 2022 року до Карлівського районного суду Полтавської області апеляційну скаргу на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року.

У поданій відповідачем апеляційній скарзі, останній, у тому числі, прохав суд поновити процесуальні строки на апеляційне оскарження рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року, що мотивовано отриманням повного тексту оскаржуваного судового рішення скаржником 25 листопада 2022 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у належному розмірі та з метою подання заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення з доказами на підтвердження виключних випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, надавши строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання даної ухвали.

09 лютого 2023 року на поштову адресу Полтавського апеляційного суду надійшов лист від ОСОБА_1 , до якого останній долучив квитанцію №20 від 03 лютого 2023 року про оплату коштів у розмірі 1011,30 грн, а також заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.

У вищевказаній заяві особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що отримання ним копії оскаржуваного судового рішення лише 25 листопада 2022 року унеможливило подання відповідачем апеляційної скарги на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року у встановлені законодавством строки на апеляційне оскарження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція суду

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 358 ЦПК України).

Частиною першою статті 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, від 29 жовтня 2015 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (пункт 46 рішення).

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, від 03 квітня 2008 року пункт 41 (пункт 47 рішення).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначений строк є присічним (преклюзивним), який не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на апеляційне оскарження незважаючи на поважність причин його пропуску, за виключенням випадків, передбачених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , як на підставу поновлення, вказав дату отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення - 25 листопада 2022 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про розгляд даної справи місцевим судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які надсилались останньому на його адресу місця реєстрації, які отримувала, згідно відомостей, його дружина (а.с. 34, 35), водночас, останньою 26 жовтня 2021 року було отримано й копію оскаржуваного судового рішення (а.с. 42).

Згідно частини третьої статті 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Водночас, напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано. Аналогічне тлумачення зазначених правових норм міститься у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року (справа № 222/1402/16).

Враховуючи подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення та не зазначення доводів і неподання відповідачем відповідних доказів на підтвердження виключних випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, то колегія суддів вважає за потрібне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року.

Висновок

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Враховуючи, що апеляційну скаргу було подано особою, сповіщеною належним чином про дату, час та місце слухання справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження в зв`язку з пропуском річного преклюзивного строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 357, 358, 381ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2021 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко