КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 758/8214/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4847/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Саадулаєва А.І., по справі за заявою Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання ОСОБА_1 недієздатною, встановлення опіки, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року голова Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати ОСОБА_1 недієздатною та встановити над нею опіку (т. 1 а.с. 1-4).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року клопотання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення у справі судово-психіатричної експертизи - задоволено. Призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», попередивши їх про кримінальну відповідальність за відмову від дачі та за дачу завідомо неправдивого висновку. На вирішення експертів поставлено питання:

Чи хворіє ОСОБА_1 на будь-яке психічне захворювання?

Чи може ОСОБА_1 за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Чи може ОСОБА_1 за своїм психічним станом брати участь у судовому засіданні та давати пояснення по суті справи?

Чи потребує ОСОБА_1 встановлення опіки?

До отримання висновку експертизи провадження у справі зупинено (т. 2 а.с. 35-36).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 39-44).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що не може бути єдиною підставою для призначення експертизи перебування особи на обліку у психіатра без підтвердження вчинення дій на шкоду собі та оточуючих, а також поведінки, яка обґрунтовано свідчить про відхилення від загальноприйнятої у суспільстві. Зазначала, що перебуває на обліку у психіатра, проходить систематичне лікування та здійснює трудову діяльність. При цьому, відповідно до медичних довідок за 2018-2021 роки після систематичного лікування вбачається позитивна динаміка, відсутність ознак небезпеки для неї особисто та для оточуючих, що свідчить про зловживання заявником при зверненні з даною заявою, оскільки ставиться питання не про обмеження дієздатності, а позбавлення дієздатності, що має ознаки намагання заволодіти її майном. Звертала увагу, що єдиною підставою для подання заяви про визнання її недієздатною та призначення експертизи є звернення сусідів, які мали з нею конфлікт на побутовому ґрунті. Проте жодну особу не допитано у справі, тому перевірка даних щодо підставності проведення експертизи взагалі не проводилась.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 , її представник - адвокат Ляшенко І.І. підтримали скаргу і просили її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені встановленими порядком. Повідомлення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресатів за зазначеними ними адресами, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаних осіб до суду не надходили (т. 2 а.с. 54-61).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що у червні 2019 року голова Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду із заявою, в якій просив витребувати з Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1 медичну карту ОСОБА_1 , призначити по справі судово-психіатричну експертизу, визнати ОСОБА_1 недієздатною та встановити над нею опіку (т. 1 а.с. 1-4).

На вирішення експертів просив поставити наступні питання:

Чи хворіє ОСОБА_1 на будь-яке психічне захворювання?

Чи може ОСОБА_1 за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Чи може ОСОБА_1 за своїм психічним станом брати участь у судовому засіданні та давати пояснення по суті справи?

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року клопотання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про призначення у справі судово-психіатричної експертизи - задоволено. Призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», попередивши їх про кримінальну відповідальність за відмову від дачі та за дачу завідомо неправдивого висновку. На вирішення експертів поставлено питання:

Чи хворіє ОСОБА_1 на будь-яке психічне захворювання?

Чи може ОСОБА_1 за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Чи може ОСОБА_1 за своїм психічним станом брати участь у судовому засіданні та давати пояснення по суті справи?

Чи потребує ОСОБА_1 встановлення опіки?

До отримання висновку експертизи провадження у справі зупинено (т. 2 а.с. 35-36).

Постановляючи ухвалу про призначення судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 298 ЦПК України, відповідно до якої суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

З висновками суду першої інстанції погодилась і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України встановлено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року прописано, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що для призначення судово-психіатричної експертизи з метою встановлення психічного стану ОСОБА_1 у справі наявні достатні дані, з`ясування зазначених обставин входить до предмету доказування у цій справі.

У матеріалах справи міститься заява від співмешканців багатоквартирного будинку, в якому проживає ОСОБА_1 , до голови Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації зі скаргами на ОСОБА_1 щодо порушення правил добросусідства, захаращення квартири та агресивної поведінки. Відповідна заява подана матір`ю ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 5-7, 12-13).

З епікризу з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 № 2753 вбачається, що вона поступила на лікування в ТМО «Психіатрія» у м. Києві 02 травня 2019 року з діагнозом шизофренія, параноїдальна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний дефект, стійкий галюцинаторно-параноїдний синдром, F-20.00 та була виписана 10 вересня 2019 року (т. 1 а.с. 12-13).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року задоволено заяву ТМО «Психіатрія» у м. Києві про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в примусовому порядку, надано згоду на примусову госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку до ТМО «Психіатрія» у м. Києві (а.с. 14).

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи, суд першої інстанції вислухавши клопотання заявника, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини справи дійшов обґрунтованого висновку про призначення по справі судово-психіатричної експертизи із визначенням вищевказаного переліку питань для експертного дослідження.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Процесуальних порушень, які б могли бути визнані підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів їх відхилила.

Ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року в частині зупинення провадження у справі сторонами не оскаржувалась.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і в частині призначення експертизи оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 17 лютого 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова