Справа №345/495/23
Провадження № 2/345/292/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

20.02.2023 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований, але не проживає її син ОСОБА_2 . Через реєстрацію відповідача в квартирі, вона не може реалізувати свої права, тобто це створює їй незручності, тому просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча завчасно і належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, це право закріплено в Конституції України та в ч. 1 ст. 321 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України з урахуванням ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 16.07.2008, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.5). Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 7-8).

Згідно довідки №1890461 від 26.01.2023, за вищевказаною адресою зареєстрований, зокрема, ОСОБА_2 (а.с. 9).

Однак, відповідно до акту №19 від 24.01.2023 вищевказана особа не проживає у зазначеній квартирі з 2008 року.

Виходячи з положень статей 16, 391, 386 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Беручи до уваги вказані вище обставини, суд вважає, що відповідач втратив право на користування власним житлом позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 71, 72, 167 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст.. 141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні квартирою, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданоюпротягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя