Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/505/22
Провадження № 2/499/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. за участю секретаря судового засідання Скаковець Т.С. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області цивільну справу № 499/505/22 за позовом ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки спадкоємці інших черг, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку - відсутні, проте оформити спадщину належним чином він не може, оскільки не може в нотаріальній конторі надати документи які підтверджують родинні стосунки з таких підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були батьками його матері ОСОБА_3 , проте на час народження матері позивача вони не були одружені, та батьком при реєстрації її народження записали формально особу, за прізвищем матері, а ім`я та по батькові записано за біологічним батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження мами позивача.

В зв`язку з тим, що неможливо документально на даний час підтвердити , що ОСОБА_2 був батьком мами позивача ОСОБА_3 , позивач не може реалізовувати свої цивільні права.

Також даний факт можуть в судовому засіданні підтвердити свідки.

Свідок ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 , що підтверджується їх письмовими заява, долученими до позову.

Зазначений факт позивача необхідний для реалізації моїх цивільних прав, зокрема права на спадщину.

Факт , що має юридичне значення (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Враховуючи цю обставину, позивач вважає себе спадкоємцем п`ятої черги за законом, так як є його онуком.

Після смерті дідуся залишилось спадкове майно, але він не може скористатись своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини.

До дня смерті ОСОБА_2 проживав один, що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради.

Шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини позивач пропустив з наступних поважних причин.

Це пов`язано з тим, що на час відкриття спадщини він не був повнолітнім, а лише на даний час дізнався що ніхто інший спадщину після смерті дідуся не прийняв та крім того не міг підтвердити родинні стосунки між ними.

Позивач надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву просив справу слухати у їх відсутність та не заперечує проти позовних вимог.

Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки спадкоємці інших черг, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку - відсутні, проте оформити спадщину належним чином він не може, оскільки не може в нотаріальній конторі надати документи які підтверджують родинні стосунки з таких підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були батьками його матері ОСОБА_3 , проте на час народження матері позивача вони не були одружені, та батьком при реєстрації її народження записали формально особу, за прізвищем матері, а ім`я та по батькові записано за біологічним батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження мами позивача.

В зв`язку з тим, що неможливо документально на даний час підтвердити , що ОСОБА_2 був батьком мами позивача ОСОБА_3 , позивач не може реалізовувати свої цивільні права.

Даний факт підтвердили свідки ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 , що підтверджується їх письмовими заявами, долученими до позову.

Суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Зазначений факт необхідний позивачу для реалізації його цивільних прав, зокрема права на спадщину.

Факт , що має юридичне значення (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Враховуючи зазначене суд вбачає підстави для задоволення вимоги про встановлення факту про який просить позивач.

Позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом, так як є онуком ОСОБА_2 .

Після смерті дідуся залишилось спадкове майно, але він не може скористатись своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини.

До дня смерті ОСОБА_2 проживав один, що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради.

Шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини позивач пропустив з наступних поважних причин.

Це пов`язано з тим, що на час відкриття спадщини він не був повнолітнім, а лише на даний час дізнався що ніхто інший спадщину після смерті дідуся не прийняв та крім того не міг підтвердити родинні стосунки між ними.

Частиною другою ст..1270 передбачено, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно інформації нотаріуса щодо спадкової справи та довідки про останнє місце проживання померлого вбачається, що після смерті ОСОБА_2 інші спадкоємці які б прийняли спадщину відсутні, спадкова справа не заводилась.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Згідно положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.

Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85цс12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців за даними Спадкового реєстру свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені.

Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Як достовірно встановлено в судовому засіданні із документів, які ніким не заперечуються, що позивач є спадкоємцем за законом і пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, які не залежали від його волі. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Крім того судом вбачається, що встановлені обставини не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), тому вважає, що позивач має право на встанловлення факту родинних відносин та на визначення додаткового строку - 5 місяців, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 82, 200,218,206, 223,247 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1258, 1268, 1270 1269, 1270, 1272 ЦК України, абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном (п`ять) місяців для подання до органів, уповноважених займатися відкриттям та веденням спадкових справ заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Іванівська селищна рада Березівського району Одеської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 93 а смт. Іванівка Березівський район Одеська область, поштовий індекс 67200, Код

СуддяРуслан ТИМЧУК