Справа № 442/3436/22 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/811/2314/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у спрощеному провадженні без участі учасників у м.Львові цивільну справу №442/3436/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Малицького Віталія Казимировича на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стебницької дитячої музичної школи Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,-

в с т а н о в и в :

21 липня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Малицький Віталій Казимирович звернувся з позовом до Стебницької дитячої музичної школи Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області провадження у справі закрито.

19 серпня 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Малицького Віталія Казимировича надійшла заява про відшкодування судових витрат, а саме: судовий збір 992,40 грн. та на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Заява вмотивована тим, що після ознайомлення з вищевказаною ухвалою з`ясувалося, що судом не вирішено питання про стягнення судових витрат. Із позовом було подано попередній розрахунок судових витрат.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2022 року заяву задоволено частково.

Стягнуто з Стебницької дитячої музичної школи Дрогобицької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) грн. В решті вимог заяви відмовлено.

Ухвалу суду від 31 серпня 2022 року оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Малицький Віталій Казимирович.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що при подачі позовної заяви до матеріалів справи було долучено докази про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: Договір про надання правової допомоги, укладений 30.05.2022 року між адвокатом Малицьким В.К. та позивачкою ОСОБА_1 , Додаткову угоду № 1 до Розділу 3 Договору про надання правової допомоги від 30.05.2022 року з розрахунком витрат та фіксованим розміром оплати, ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1146514 та меморіальні ордери від 15.06.2022 року та від 01.06.2022 року про сплату коштів відповідно до Додаткової угоди №1. Отже, стороною позивача було надано усі необхідні документи, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу. Окрім цього, доказами виконаної роботи були надані: адвокатський запит, якому передувало ознайомлення з матеріалами, отримання документів по адвокатському запиту, їх опрацювання, складання та подання позовної заяви представником позивача тощо.

Просить скасувати ухвалу суду в частині відмови в стягненні витрат на професійну правничу допомогу та постановити ухвалу, якою задовольнити заяву та стягнути судові витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) відповідачем по справі за підписом директора Стебницької дитячої музичної школи надано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві відповідач зазначає, що оскільки оспорюваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення був скасований відповідачем добровільно, без проведення судових засідань, тому зазначене є сатисфакцією для позивача ОСОБА_1 . Оплата за правову допомогу позивачкою ОСОБА_1 проведена із врахуванням участі адвоката у судових засіданнях, в аналізі зібраних доказів, у наданні консультацій та формуванні правової позиції, однак через відсутність судових засідань, участь адвоката у справі не була необхідною. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її апеляційної скарги.

Сторони по справі та їх представники в судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

За змістом ч.2ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80) від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З матеріалів справи встановлено, що разом із позовною заявою представником позивача, серед іншого, долучено до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги, укладений 30.05.2022 між адвокатом Малицьким В.К. та Бабчій З.О., Додаткову угоду № 1 до Розділу 3 Договору про надання правової допомоги від 30.05.2022, Свідоцтво про право Малицького В.К. на зайняття адвокатською діяльністю Серія ЛВ № 000595 від 17.05.2017, ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1146514 та меморіальні ордери: № M0615Y6CYO від 15.06.2022 та M0601TOQF0 від 01.06.2022.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Інформація, яка міститься в Додатковій угоді № 1 до Розділу 3 Договору про надання правової допомоги від 30.05.2022, зокрема перелік найменування послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що неподання стороною розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката Малицького В.К. відсутні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції перевіряє доводи апеляційної скарги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в частині стягнення судом судового збору, ухвала суду не оскаржувалася та, відповідно, не перевіряється.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Малицького Віталія Казимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2022 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк