Справа № 355/1279/22
Провадження № 2/355/192/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила визнати таким, що не підлягає виконавчий напис вчинений 14 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівно, та зареєстрований в реєстрі за№ 123 про звернення стягнення на нерухоме майно-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 ? таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування безспірної заборгованості позивача перед відповідачем, оскаржуваний виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку, передбаченого для вчинення такої нотаріальної дії, отже позивач вважає, що існує достатньо підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни завірені копії матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 123 від 14.01.2019.

15.11.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни завірені копії матеріалів на підставі яких вчинено виконавчий напис № 123 від 14.01.2019.

20.12.2022 від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни надійшли копії матеріалів на підставі яких вчинено виконавчий напис.

24.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме:

- копію інформації про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації за кредитним договором № K3JWGK15006107 від 06.06.2007;

- копію квитанцій про сплату заборгованості за кредитним договором на 3-х аркушах;

- копію довідки про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк»;

- копію квитанції про сплату заборгованості за договором № K3JWGK15006107 ОСОБА_1 ;

- копію заяви АТ КБ «ПриватБанк» до ДВС від 07.10.2022 року.

24.01.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.02.2023.

01.02.2023 від Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов лист про те, що даний виконавчий напис в рамках виконавчого провадження - виконано фактично в повному обсязі. Згідно заяви АТКБ «ПриватБаик» № 20221006РВ від 07.10.2022 року борг погашено в повному обсязі. Керуючись вимогами п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 25.11.2022 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 67282921, а сам виконаний виконавчий напис повернуто Дніпровському міському нотаріальному округу.

14.02.2023 року від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Суд розглядає справу за наявними матеріалами.

06 червня 2007 року між позивачем та відповідачем було підписано Кредитним договором № K3JWGK15006107, за умовами якого Банк надав позивачу кошти у розмірі 58 163,47 доларів США. Строк кредитування з 06.06.2007 по 05.06.2033 (п. 35.2 Кредитного договору).

В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором, між сторонами підписано Договір іпотеки від 20.06.2007, відповідно до якого позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власнсоті позивача на житловий будинок підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.11.2021.

Матеріалами справи встановлено, що 14.01.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 123 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 .

Згідно оскаржуваного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період одинадцять років чотири місяці двадцять шість днів, а саме з 06.06.2007 по 01.11.2018.

Сума заборгованості становить 47 088 доларів США 95 центів, що за курсом НБУ на 01.11.2018 становить 1 325 336 гривень 77 копійок, що складається з:

- заборгованості за кредитом 36 099,18 доларів США;

- заборгованість за відсотками 6 872,34 доларів США;

- комісія 1 260,00 доларів США;

- пеня 2 777,43 доларів США.

Про те, що було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, позивач дізналась після того, як було відкрито виконавче провадження №67282921.

23.07.2021 року позивач звернулася із заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з проханням провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № K3JWGK15006107 від 06 червня 2007 року згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

За результатами розгляду заяви позивачки щодо проведення реструктуризації заборгованості між позивачкою та Банком підписано додаткову угоду реструктуризації відповідно до якої позивачці було здійснено перерахунок боргу за кредитним договором № K3JWGK15006107 від 06 червня 2007 року відповідно до пункту 1 даної угоди сума заборгованості за Кредитом становить 315 96,40 грн., та розроблено новий графік погашення заборгованості за кредитом.

03.02.2022 року позивачкою було достроково сплачено всю суму коштів за кредитним договором № K3JWGK15006107 від 06 червня 2007 року в розмірі 330 078,59 гривень згідно договору реструктуризації.

Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій про сплату заборгованості за кредитним договором на 3-х аркушах, довідки про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк», квитанції про сплату заборгованості за договором № K3JWGK15006107 ОСОБА_1 ;

Відповідно до довідки від 06 червня 2007 року Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у позивача відсутня заборгованості за кредитним договором № K3JWGK15006107.

З довідки вбачається, що позивачкою було сплачено кошти за Кредитним договором № K3JWGK15006107 від 06 червня 2007 року в розмірі 330 078,59 грн. згідно договору реструктуризації.

Позивачем надано суду копію зави Банку до Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про закриття виконавчого провадження №67282921.

Враховуючи вищевикладене Суд зазначає наступне.

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 Цивільного кодексу України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Крім того, згідно з п. 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 № 1127, реєстратору обов`язково надаються:

1) копія письмової вимоги іпотекодержателя іпотекодавцю та боржника (якщо він є відмінним від іпотекодавця) про усунення порушень;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного терміну з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видача).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц з приводу належного повідомлення іпотекодержателем боржника щодо усунення порушення основного зобов`язання звернула увагу, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення а також в даній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення іпотекодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 січня 2023 року у справі № 619/4933/20 провадження № 61-12141св21 зроблено висновок, що в разі якщо відповідачем не доведено направлення позивачу та отримання ним вимоги про усунення порушень за договором позики коштів, це є самостійною підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено на підставі договору іпотеки № K3JWGK15006107 від 20 червня 2007 року.

В документах, які надані приватним нотаріусом Бондар І.М., на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, відсутнє повідомлення про вручення боржнику вимоги про усунення порушень за Кредитним договором. Матеріали, надані нотаріусом, містять лише копії двох вимог Банку погасити наявну заборгованість та докази надсилання їх поштою, однак відсутні докази того, що позивач дійсно отримала письмову вимогу Банку.

Також матеріали справи підтверджують, що між сторонами була укладена додаткова угода реструктуризації відповідно до якої було здійснено перерахунок боргу за кредитним договором № K3JWGK15006107 від 06 червня 2007 року відповідно до пункту 1 даної угоди сума заборгованості за Кредитом становить 315 96,40 грн., та 03 лютого 2022 року позивачкою було достроково сплачено всю суму коштів за кредитним договором № K3JWGK15006107 від 06 червня 2007 року в розмірі 330 078,59 гривень згідно договору реструктуризації.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пункту 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Норма, закріплена у пункті 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку, пов`язує початок обчислення строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, з днем, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Суд звертає увагу на те, що нотаріусом у виконавчому написі було зазначено про те, що стягнення заборгованості проводиться за період одинадцять років чотири місяці двадцять шість днів, а саме з 06.06.2007 по 01.11.2018.

Таким чином, на підставі вищезазначеного можна зробити висновок, що виконавчий напис нотаріуса №123 від 14.01.2019 був вчинений з порушенням вимоги статті 88 ЗУ «Про нотаріат» в частині строку для такої нотаріальної дії, а саме строк пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості за договором іпотеки від 20.06.2017 сплинув ще в 2010 році, а оскаржуваний виконавчий напис було вчинено в 2019 році.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., а тому в силу положень статей 133,141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Баришівський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 14 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівно, та зареєстрований в реєстрі за № 123 про звернення стягнення на нерухоме майно-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі сумі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку частини 2 статті 354 ЦПК України.

Відповідно до статті 355ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Червонописький