Справа № 369/4195/18
Провадження №2-зз/369/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

секретаря Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м Києва клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тернової Вікторії Олександрівни про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 18 квітня 2018 року по справі №369/4195/18 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Тернова Вікторія Олександрівна звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2018 р. по справі №369/4195/18, шляхом скасування арешту накладеного на земельну ділянку площею 0,25 га, реєстраційний номер: 24, кадастровий номер: :05:008:5008, земельну ділянку площею 0,0975 га, реєстраційний номер: 4, кадастровий номер: :05:013:5001, нежитлове приміщення загальною площею 52,3 кв.м., реєстраційний номер: 08, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що оскільки позовна заява позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та поділ майна, з метою забезпечення позовних вимог по якій були застосовані заходи забезпечення позову, була повернута позивачу відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду 29.05.2018 р., законних підстав для перебування майна під арештом не мається. При цьому при поверненні позовної заяви не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову.

Тому на підставі вищевказаного, керуючись п. 2 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, просила суд скасувати заходи забезпечення позову шляхом скасування арешту на нерухоме майно.

У судове засідання 01.02.2023 сторони не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Клопотань про відкладення розгляду справи від позивача до суду не надходило.

Представник відповідачки адвокат Тернова В.О. подала до суду заяву, в якій просила суд заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити, судове засідання 01.02.2023 р. провести в її відсутність.

16 січня 2023 року від позивача ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення, відповідно до яких просив суд відмовити у задоволенні заяви про скасування забезпечення позову, посилаючись на те, що представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Терновою Вікторією Олександрівною подане до Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання щодо скасування заходів забезпечення позову, застосованих до подання позову на підставі ухвали Києво-Святошинського районному суду Київської області від 18 квітня 2018 року, а саме ска сування арешту: земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: :05:008:5008, адреса: АДРЕСА_2 ; земельної ділянки площею 0,0975 га кадастровий номер: :05:013:5001, адреса: АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення загальною площею 52,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

02 травня 2018 року він, пред`явив вказаний позов до Києво-Святошинського районного суду Київської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна об`єктами особистої та спільної сумісної власності і його поділ.

04 травня 2018 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А. Я. за вказаним позовом відкрите провадження у справі №369/4896/18.

05 грудня 2018 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. справа № 369/4896/18 прийнята до її провадження.

08 лютого 2019 року він, подав заяву про зміну предмету позову, до якої доданий витяг з висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, яким визначена вартість кожного спірного матеріального об`єкту.

28 січня 2020 року винесена ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області про передачу справи № 369/4896/18 до Ірпінського міського суду Київської області.

13 липня 2020 року ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Карабази Н.Ф. справа № 369/4896/18 прийнята до її провадження з призначенням підготовчого засідання на 08 вересня 2020 року на 11 год 30 хв.

В даний час в провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться справа № 369/4896/18 за його позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна об`єктами особистої та спільної сумісної власності і його поділ.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2022 року у справі №369/4896/18 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тернової Вікторії Олександрівни щодо скасування заходів забезпечення позову, застосованих до подання позову на підставі ухвали Києво-Святошинського районному суду Київської області від 18 квітня 2018 року.

На 26 січня 2023 року призначене чергове судове засідання у справі № 369/4896/18.

Представником відповідача не надано жодного доказу про наявність обставин, які б були підставами скасування забезпечення доказів.

Навпаки за час, який пройшов від травня 2018 року до даного часу суду обсяг справи №369/4896/18 збільшився від декілька десятків аркушів до шести томів.

При цьому сторонами, в тому числі відповідачем та її представниками, надані значний обсяг доказів, які недвозначно вказують на наявність підстав для збереження забезпечення позову.

Ці докази свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір з визначенням дійсного обсягу позовних вимог, визначено дані про особу відповідача та те, що відповідачка без його згоди та без його відома відчужила своїй сестрі спірні майнові права на квартиру та існує реальна загроза невиконання чи надзвичайного утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову щодо компенсації неправомірно відчужених майнових прав та іншого спірного майна.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними із розміром його позовних вимог.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При розгляді заяви встановлено, що 16.04.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду, яка була мотивована тим, що з кінця 1997 році, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та поділяли побут, разом відпочивали, ходили на дні народження до знайомих та родичів, вели спільний бюджет, придбавали майно, про поділ якого ОСОБА_2 має намір подати позов, тому просить накласти арешт на майно, яке знаходиться у власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2018 р. заява ОСОБА_2 , подана до подання позову та зареєстрована за №369/4195/18, накладений арешт на:

- нежитлове приміщення загальною площею 52,3 кв.м., реєстраційний номер: 08, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ,

- земельну ділянку площею 0,25 га, реєстраційний номер: 24, кадастровий номер: :05:008:5008, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ,

- земельну ділянку площею 0,0975 га, реєстраційний номер: 4, кадастровий номер: :05:013:5001, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1

02.05.2018 р. ОСОБА_2 на десятий день з дати застосування вказаних заходів забезпечення позову подав до суду позов до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна та майнових прав об`єктами спільної сумісної власності та їх поділ.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2018 року за вказаним позовом відкрите провадження у справі №369/4896/18 та призначено підготовче судове засідання.

05 грудня 2018 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. справа № 369/4896/18 прийнята до її провадження.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2020 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання набутого під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу майна об`єктом спільної сумісної власності та його поділ передати на розгляд Ірпінському міському суду Київської області.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії ; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

З аналізу наведених положень вбачається, що правовий інститут скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування. В той же час помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

З доводів представника відповідача вбачається, що своє клопотання про скасування заходів забезпечення позову вона обґрунтовує посиланням на те, що оскільки позовна заява позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та поділ майна, з метою забезпечення позовних вимог по якій були застосовані заходи забезпечення позову, була повернута позивачу відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду 29.05.2018 р., законних підстав для перебування майна під арештом не мається. При цьому при поверненні позовної заяви не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову.

Проте заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про скасування заходів забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що вжиті заходи забезпечення позову призвели до наслідків, не передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що клопотання представника відповідача є необґрунтованим, справа не розглянута , суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Згідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 3, 76, 158, 273 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тернової Вікторії Олександрівни про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 18 квітня 2018 року по справі №369/4195/18 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Тетяна ДУБАС