КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21.02.23 справа № 133/1491/22

провадження № 2-н/133/98/22

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник звернулася до суду з заявою і просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Із заяви вбачається, що місце проживання боржника ОСОБА_2 значиться у АДРЕСА_1 . Підтвердити наявну інформацію не представляється за можливе, оскільки відповідь на запит щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Миколаївській області до суду не надходила.

Разом з тим, як вбачається із заяви, заявником ОСОБА_1 зазначено її фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 . Однак із відповіді на запит суду щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрованою за такою адресою не значиться.

Одночасно із подачею заяви, заявник надала довідку ЦНАП Козятинської міської ради від 18 липня 2022 року за № 1908-3, із якої вбачається, що вона разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають, але не зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, на думку суду, вказана довідка не може бути належним доказом зареєстрованого місця перебування позивача за вказаною адресою, оскільки не є такою, із якої вбачалось би про взяття на її облік, зокрема, як внутрішньо переміщеної особи тощо.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, підставою для відмови у видачі судового наказу є подання заяви з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - Боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що ані стягувач, ані боржник не зареєстровані на території Козятинської територіальної громади, вважаю, що за таких обставин необхідно відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160-163, 165, 166, 260, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 21.02.23