Справа №464/647/23
пр № 2-з/464/9/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 лютого 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Сабари Л.В.,

секретар судового засідання Андрушко Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 19932617, до набрання рішенням у цивільній справі №464/647/23 законної сили.

В обґрунтування заяви покликається на те, що звернулася до Сихівського районного суду м. Львова з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 10.02.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Спір виник за наступних обставин. 30.08.2007 з метою придбання квартири АДРЕСА_1 , заявниця отримала споживчий кредит, відтак уклала Кредитний договір №0 із ПАТ «УкрСибБанк». Зазначає, що відразу після придбання квартири стала там проживати разом із своєю сім`єю. В подальшому, 12.12.2011 ПАТ «УкрСибБанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за договором відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208, виданий 12.12.2011 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. При цьому, жодних повідомлень про відступлення права вимоги та відповідно зміни кредитора у основному зобов`язанні заявниця не отримувала, а відтак їй не було відомо про зміну кредитора чи іпотекодержателя. 28.08.2021 ТОВ «Кей-Колект» як іпотекодержатель за вказаним договором іпотеки уклало договір купівлі-продажу нерухомого майна з ТОВ «Сол-Проперті», про що заявниці теж не було відомо, а тому, незважаючи на наведені обставини, остання залишилась надалі проживати у квартирі. Після цього, 11.07.2022 відбулися електронні торги з продажу вказаної квартири, а 29.07.2022 за результатами торгів, між ТОВ «Сол-Проперті» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, так відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, власницею вказаної кварити є ОСОБА_2 . Заявниця наголошує, що станом на грудень 2022 їй не було відомо про те, що квартира у якій вона проживає не належить їй. Таким чином, квартира АДРЕСА_1 незаконно вибула з володіння заявниці з порушенням її права власності. ОСОБА_1 стало відомо, що в суді перебуває цивільна справа №464/3409/22 за позовом ОСОБА_2 до неї про примусове виселення без надання іншого житла, а відтак з цього моменту дізналась про вищевказані події. Так, подаючи позовну заяву, заявниця вживає дії щодо захисту своїх майнових прав, збереження у власності належного йому майна і права на житло. Вважає, що позовні вимоги є підставними, а на даний момент існує реальна загроза відчуження ОСОБА_2 вказаної квартири до вирішення справи по суті, що може утруднити виконання рішення по справі, а тому просить вжити заходів забезпечення позову.

Суд здійснює розгляд заяви без повідомлення учасників справи на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, а тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів заходів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу. На момент звернення до суду, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.12.2022. Так, існує реальна загроза відчуження ОСОБА_2 вказаної квартири до вирішення спору по суті в цивільній справі №464/647/23, оскільки остання неодноразово зверталась до заявниці з вимогою про виселення з квартири, а також існуванням між ними спору про примусове виселення.

Викладене вище свідчить про те, що у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи спірне нерухоме майно відповідачем буде передано у власність інших осіб, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи наведені заявником обставини справи, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін спору, для реального виконання майбутнього рішення суду, захисту права власності на спірне майно, реалізації права на житло, запобігання можливості подальшого його відчуження, беручи до уваги заявлені позовні вимоги у справі, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, а саме заборони вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, відповідає заявленим вимогам та положенням ЦПК України.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановила:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову заборонити всім суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 19932617, до набрання рішенням у цивільній справі №464/647/23 законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали направити сторонам до відома, Центру надання адміністративних послуг м. Львова Сихівського району (м. Львів, проспект Червоної Калини, 72А) до виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.02.2023.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Менделєєва, 12, оф. 94/1.

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сол-Проперті», , місцезнаходження: м. Київ, пров. Артилерійський, 5В.

Третя особа: Акціонерне товариство «УкрСибБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. В. Тютюнника, 49/23.

Третя особа: Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, місцезнаходження: м. Дрогобич, вул. І. Мазепи, 12, оф. 1.

Головуюча Сабара Л.В.