ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17890/17

Провадження № 22-ц/4820/57/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Цугель А. О.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

позивача ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2022 року (суддя Стефанишин С. Л., повне судове рішення складено 15 серпня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

15 вересня 2017 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що 04.06.2017 о 18-00 год ОСОБА_1 без дозволу заволодів належним йому транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідач, керуючи автомобілем по вулиці Ватутіна у с. Лучинник Муровано-Куриловецького району Вінницької області, в порушення пункту 12.1 ПДР України не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2017 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 122/17 від 24.07.2017 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 23823 грн. Витрати з оплати проведення дослідження складають 1200 грн, витрати на відправлення листа до Мурованокуриловецького відділу поліції - 9 грн, на відправлення телеграми відповідачу - 16 грн. Всього до стягнення разом із судовими витратами 26695 грн.

Внаслідок неправомірних дій відповідача йому заподіяна також моральна шкода, оскільки пошкоджено майно, зазнав незручності, переніс страждання.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 26695 грн, моральну шкоду у сумі 20000 грн, а всього 46695 грн.

Протокольною ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2017 року до участі у розгляді справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС».

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, 23823,36 грн, витрати у зв`язку з оплатою експертного дослідження 1200 грн та моральну шкоду у сумі 2500 грн, а всього 27523,36 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2022 року за заявою відповідача заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2017 року скасовано. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, 23823,36 грн, витрати у зв`язку з оплатою експертного дослідження 1200 грн та моральну шкоду у сумі 5000 грн, а всього 30023,36 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення вимог, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що суд не взяв до уваги те, що транспортний засіб фізично знищений, його ремонт був визнаний економічно необґрунтованим, а тому ОСОБА_3 має право на отримання різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження є неналежним та недопустимим доказом. Норми ЦПК України станом на час складання висновку від 24.07.2017 не передбачали можливість надання висновку експерта за зверненням учасника справи. Експертиза призначалася лише за хвалою суду. Крім того, в експертному автотоварознавчому дослідженні відсутні відомості про те, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зазначає також, що визначений судом розмір морального відшкодування призводить до надмірного збагачення позивача, який не обґрунтував характер та обсяг своїх страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) і характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо).

У відзиві ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Вважає висновок експертного автотоварознавчого дослідження належним та допустимим доказом, а розмір завданої шкоди доведеним.

У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. Позивач і його представник апеляційну скаргу не визнали.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновок суду про задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі ринкової вартості автомобіля до ДТП станом на час завершення дослідження не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Установлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

04.06.2017 о 18-00 год ОСОБА_1 , керуючи належним позивачу транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Ватутіна у с. Лучинник Муровано-Куриловецького району Вінницької області, в порушення пункту 12.1 ПДР України не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 серпня 2017 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що висновок автотоварознавчого дослідження від 24 липня 2017 року є неналежним та недопустимим доказом у справі.

Зі змісту зазначеного висновку вбачається, що ОСОБА_5 , який склав цей висновок, є експертом автотоварознавцем з експертною спеціальністю «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво судового експерта № 438 від 05.12.2007) та суб`єктом оціночної діяльності з кваліфікацію за напрямом оцінки «Оцінка дорожніх транспортних засобів» (сертифікат № 17251/14 від 05.12.2014 Фонду державного майна України).

За зверненням ОСОБА_3 у присутності ОСОБА_1 ОСОБА_5 21 липня 2017 року провів огляд транспортного засобу.

За результатами проведеного дослідження був складений висновок експертного автотоварознавчого дослідження про визначення розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП, який є належним і допустимим письмовим доказом у справі, а не висновком експерта, підготовленим на замовлення учасника справи.

Діючий на час складення зазначеного висновку ЦПК України не передбачав можливість складення висновку експерта на замовлення учасника справи.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 122/17 від 24.07.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 є більшою ринкової вартості автомобіля на час пошкодження.

У зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, транспортний засіб вважається фізично знищеним.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пошкоджений під час ДТП автомобіль залишився у позивача.

У позовній заяві та відповіді на відзив від 17.05.2022 ОСОБА_3 зазначає про незаплановані значні витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля і цим, серед іншого, обґрунтовує заподіяння моральної шкоди.

Отже, він не погоджується з тим, що транспортний засіб є фізично знищеним, а його ремонт - економічно необґрунтованим.

З огляду на викладене відшкодуванню позивачу підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням наведеного обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про неправильне визначення розміру матеріальної шкоди.

Позивач не надав доказів розміру заподіяної шкоди, оскільки відсутні відомості про вартість транспортного засобу після ДТП.

У засіданні апеляційного суду сторонам роз`яснювалось право на заявлення клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості транспортного засобу після ДТП.

Проте таким правом вони не скористались.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У деліктних правовідносинах на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками.

Тому в позові про відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити з підстав недоведеності позовних вимог.

Разом з тим, правильним є висновок суду про часткове задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 і 3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що призначений судом розмір морального відшкодування призводить до безпідставного збагачення позивача, не заслуговує на увагу.

ОСОБА_3 зазнав душевних страждань у зв`язку із знищенням належного йому автомобіля.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача та ступінь порушення його життєвих зв`язків.

Врахувавши вимоги розумності та справедливості, суд дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди і витрат по оплаті експертного дослідження необхідно скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

Також рішення суду потрібно змінити і виключити з резолютивної частини посилання на загальну суму до стягнення «30023,36 гривень» та пропорційно розміру задоволених позовних вимог (10,7%) зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму судового збору до 68,48 грн і витрат на правову допомогу до 107 грн.

У решті рішення суду підлягає залишенню без змін.

Документально підтверджені витрати відповідача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог необхідно стягнути з позивача у сумі 857,28 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2022 року в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди і витрат по оплаті експертного дослідження скасувати ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2022 року змінити і виключити з резолютивної частини посилання на загальну суму до стягнення «30023,36 гривень» та зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму судового збору до 68,48 грн (шістдесят вісім грн 48 коп.), витрат на правову допомогу до 107 грн (сто сім грн).

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 857 грн 28 коп. (вісімсот п`ятдесят сім грн 28 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 січня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта