ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1865/23 Справа № 211/195/22 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 211/195/22

провадження № 22-ц/803/1865/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Євтодій К.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 211/195/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року (суддя Ткаченко С.В.), ухваленого в приміщенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що згідно зі свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 02.07.2021 року вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Після купівлі квартири з`ясувалось, що за даними КП «Кривбасводоканал» по вказаній квартирі обліковується заборгованість: 5 023,08 грн, (холодна вода та водовідведення), 402,30 грн, (судовий збір), 1 751,55 грн, (штрафні санкції), 16 952,68 грн, (виконавчий лист), загальна сума 24 129,61 грн, та належить ОСОБА_3 за спожиті нею послуги за період з 27.11.2007 року по 01.07.2021 року. 02.12.2021 року вона отримала відповідь від відповідача, що заборгованість за спожиті послуги за її квартирою списати неможливо, оскільки заборгованість обліковується не за власником, а за особовим рахунком, який присвоюється житловому приміщенню. В листі відповідач зазначав, що після виконаного перерахунку на особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 984,56 грн, що утворилася за період з 02.07.2021 року по 31.10.2021 року, але згідно з даними ТОВ «Нова-Ком» за вказаним рахунком станом на 01.12.2021 року обліковується заборгованість 2 711,91 грн, 402,30 грн, (судовий збір), 1 751,55 грн, (штрафні санкції), 16 952,68 грн, (виконавчий лист), тобто заборгованість попереднього власника і надалі обліковується за вказаним рахунком. Право власності та користування на вказану квартиру у неї виникло з 02.07.2021 року, і до цього моменту не була споживачем послуг відповідача за вказаною адресою, відповідно не отримувала таких послуг від відповідача, а тому дії відповідача щодо переведення на неї заборгованості за період до 02.07.2021 року вважає неправомірними і такими, що порушують її інтереси як споживача комунальних послуг.

Просила зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку ОСОБА_1 за квартирою: АДРЕСА_1 , заборгованість попередніх власників квартири за період до 02 липня 2021 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 КП «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів відмовлено в повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що зобов`язання КП «Кривбасводоканал» щодо виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Сам по собі факт зазначення заборгованості по комунальним послугам, який утворився з вини попередніх споживачів, не свідчить про порушення відповідачем її прав, як споживача послуг.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач безпідставно нарахував позивачу заборгованість попередніх власників квартири, яка виникла до моменту придбання квартири позивачем. Враховуючи, що лише 02 липня 2021 року ОСОБА_1 набула право власності на квартиру і до цього моменту не була споживачем послуг відповідача за вказаною адресою, відповідно і не отримувала таких послуг від відповідача, у зв`язку з чим дії відповідача щодо переведення на позивача заборгованості за період до 02 липня 2021 року є неправомірними і порушують інтереси позивача, як споживача. Крім того, зазначає, що Верховний Суд висловив свою позицію щодо даного питання в постанові від 01.09.2020 року у справі № 686/6276/19.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від КП «Кривбасводоканал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та спростовуються обставинами справи, оскільки позивачем не підтверджено вчинення відповідачем будь-яких дій, які б свідчили про порушення прав позивача, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник КП «Кривбасводоканал» в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до протоколу № 538530 проведення електронних торгів по лоту № 475648, які відбулися 14 травня 2021 року, ОСОБА_1 визнано переможцем торгів з продажу двокімнатної квартири загальною площею 44,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

02 липня 2021 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. видано свідоцтво, яке зареєстроване в реєстрі за № 1255 про належність ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначену квартиру також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності № 264185205 від 02 липня 2021 року.

На момент набуття позивачем права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за відомостями ТОВ «НОВА-КОМ» позивачу стало відомим, що станом на 01 липня 2021 року по вказаній квартирі за особовим рахунком НОМЕР_1 рахується заборгованість за надані послуги КП «Кривбасводоканал»: холодна вода і відведення 5 023,08 грн, судовий збір 402,30 грн, штрафні санкції 1 751,55 грн, виконавчий лист (водопостачання та відведення) 16 952,68 грн, яка продовжує обліковуватись і станом на 01 грудня 2021 року: холодна вода і відведення 2 711,91 грн, судовий збір 402,30 грн, штрафні санкції 1 751,55 грн, виконавчий лист (водопостачання та відведення) 16 952,68 грн. Загалом 24 129,61 грн.

23 вересня 2021 року позивач звернулася з письмовою заявою на адресу КП «Кривбасводоканал» про виключення з обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 заборгованості попередніх власників квартири за період до 02.07.2021 року.

Листами від 05 жовтня 2021 рок та від 02.12.2021 року відповідач відмовив у задоволенні її заяви, повідомивши що відкритий особовий рахунок є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства-виконавця, та списання з цього документа будь-яких сум є правом підприємства-виконавця.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Книгницька Л.А., підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання КП «Кривбасводоканал» щодо виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Сам по собі факт зазначення заборгованості по комунальним послугам, який утворився з вини попередніх споживачів, не свідчить про порушення відповідачем її прав, як споживача послуг.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Проте, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19, на який посилається позивач в позовній заяві та апеляційній скарзі; від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18.

При цьому, в постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 зроблено висновок про те, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Договір купівлі-продажу від 02 липня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 стала власником спірної квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Таким чином, доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у вищевказаній постанові Верховного Суду, знайшли своє підтвердження.

Позивач не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу з оплати послуг за надання холодної води та водовідведення попередніх власників вказаної квартири. На неї не може бути покладено обов`язок зі сплати заборгованості за відповідні послуги, надані відповідачем попереднім власникам, що нараховані до 02 липня 2021 року, тобто до укладення нею договору купівлі-продажу квартири.

Висновки суду першої інстанції стосовно того, що лише факт наявності заборгованості за комунальними послугами, який утворився з вини попередніх власників, не свідчить про порушення відповідачем прав позивача, як споживача, а також те, що чинним законодавством виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників не передбачено як спосіб захисту, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки це суперечить принципу ефективного захисту.

Крім того, безпідставним є посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмови в задоволенні позову, на те, що КП «Кривбасводоканал» звернулося до суду з позовом до попередніх власників квартири з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.11.2020 року по 02.07.2021 року.

Встановлено, що справа № 211/8202/21 за позовом КП «Кривбасводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення знаходиться на розгляді в Апостолівському районному суді Дніпропетровської області.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Так, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень Апостолівським районним судом Дніпропетровської області 23 лютого 2022 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 211/8202/21. Станом на теперішній час, справа не розглянута.

Отже, в даному випадку, суд першої інстанції послався виключно на факт подання позовної заяви.

Щодо вирішення питання про належний спосіб судового захисту в спірних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин даної справи, вимога ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Кривбасводоканал» виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованість попередніх власників за період до 02 липня 2021 року є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем.

Аналогічні правові висновки щодо способу судового захисту в подібних вимогах, викладено Верховним Судом в постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19, у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20, а також у постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, вирішуючи спір у справі хоча і з іншим предметом позову, аніж у справі, яка переглядається апеляційним судом, проте щодо подібного способу судового захисту, зазначила, що за визнання недійсною умови кредитного договору про плату за управління кредитом є підстави задовольнити вимогу про зобов`язання банку перерахувати кредитну заборгованість позивача. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України), а її задоволення ефективно захистить позивача у спірних правовідносинах (пункт 54).

У пункті 58 указаної постанови зазначено, що задоволення вимоги боржника зобов`язати кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір) може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , безпідставно вважаючи, що її права відповідачем не порушено, не звернувши увагу на те, що КП «Кривбасводоканал» її позов не визнав, активно заперечувало проти задоволення позову про виключення чужої заборгованості саме з особового рахунку позивача, а згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири за період до 02 липня 2021 року.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , з відповідача в дохід держави необхідно стягнути витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, в розмірі 908,00 грн, та витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 362,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку ОСОБА_1 за квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість попередніх власників квартири за період до 02 липня 2021 року.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» в дохід держави витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень та переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 18 січня 2023 року.

Головуючий О.О. Тимченко