Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 лютого 2023 року смт. Покотилівка

Справа № 635/821/23

Провадження № 2/635/313/2023

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» в якій просить:

- визнати недійсним правочин Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, який є публічним договором приєднання та був опублікований на веб-сайті АТ «ХРАКІВОБЛЕНЕРГО» з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на основі типового договору, що є додатком 3 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312;

-зобов`язати АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» анулювати ЕІС- код присвоєний фіктивному суб`єкту ринку електричної енергії чи об`єкту за відсутності електроустановки з використанням адреси житла ОСОБА_1 та виключити відомості про цю адресу житла з Реєстру споживачів послуг;

- визнати незаконними дії ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» щодо проведення розрахунків на підставі переданих АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» показів засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку електричної енергії за відсутності електроустановки з використанням адреси жилта ОСОБА_1 ;

-зобов`язати ПрПР «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» анулювати незаконно присвоєний о/р НОМЕР_1 за відсутності електроустановки за адресою житла ОСОБА_1 та виключити відомості про цю адресу з Реєстру споживачів послуг.

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогамстатей 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Разом з тим, позивачем в позовній заяві не зазначено повністю адреса місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Крім того, в порушення вимог, передбачених пунктами 8, 9, 10 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Щодо сплати судового збору за позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Згідно із статті 21 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.96 р. "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивачі, вважаючи себе споживачами, при зверненні до суду у дотримання вимог статті 175 ЦПК України, зобов`язані викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вони обґрунтовують вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України "Про захист прав споживачів", зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до статті 21 Закону України "Про захист прав споживачів", таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

Проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог, а посилання на ЗУ «Про захист прав споживачів», не враховуючи зазначений предмет та підстави позову не дає підстав у публічному договорі про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, який є публічним договором приєднання та був опублікований на веб-сайті АТ «ХРАКІВОБЛЕНЕРГО» з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на основі типового договору, у разі ймовірного порушення прав позивача захистити його права в повному обсязі, згідно заявлений позовних вимог.

Крім того, системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивачем не доведено підстав звернення до суду в порядку статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», у відповідності до положень частини четвертої статті 177 ЦПК України позивач має подати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору, враховуючи заявлені чотири вимоги немайнового характеру, а саме:

- визнати недійсним правочин Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, який є публічним договором приєднання та був опублікований на веб-сайті АТ «ХРАКІВОБЛЕНЕРГО» з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на основі типового договору, що є додатком 3 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312;

-зобов`язати АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» анулювати ЕІС- код присвоєний фіктивному суб`єкту ринку електричної енергії чи об`єкту за відсутності електроустановки з використанням адреси житла ОСОБА_1 та виключити відомості про цю адресу житла з Реєстру споживачів послуг;

- визнати незаконними дії ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» щодо проведення розрахунків на підставі переданих АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» показів засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку електричної енергії за відсутності електроустановки з використанням адреси жилта ОСОБА_1 ;

-зобов`язати ПрПР «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» анулювати незаконно присвоєний о/р НОМЕР_1 за відсутності електроустановки за адресою житла ОСОБА_1 та виключити відомості про цю адресу з Реєстру споживачів послуг.

Згідно статті 4 ЗУ "Про судовий збір": за подання до суду позовної заяви(вимоги) немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», передбачено, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду з чотирьома вимогами немайнового характеру.

Таким чином, позивачеві необхідно сплатити судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору як за три вимоги немайнового характеру у сумі 4 294,40 гривень. Сплата судового збору здійснюється за наступними реквізитами: ГУК Харківськ обл/ХаркiвР/22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947 , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998 , рахунок отримувача: UA0020429 , код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строків на усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статями 175-177, 185 ЦПК України суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» про визнання недійсним правочину та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua/sud2034/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І.О. КАРАСАВА