Справа № 199/421/22
(2/199/133/23)
04 січня 2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Свержевської В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20.05.1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
У вказаній квартирі зареєстрований колишній чоловік позивачки ОСОБА_2 , проте більше року у ній не проживає, його речі у житлі відсутні та місце його фактичного проживання його позивачу невідоме.
Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин більше року житлом не користується та у вказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, тому позивач просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просив слухати за її відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20.05.1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивачки, із 02.06.2006 року зареєстрований у вказаній квартирі, що підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_2 (а.с.17), однак більше року не проживає у вказаній квартирі, що підтверджується письмовими поясненнями сусідів (а.с. 59,60).
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.08.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 березня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №124, - розірвано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, колишній чоловік позивачки ОСОБА_2 не проживає у квартирі більше року, у зв`язку з його реєстрацією за вказаною адресою позивачка змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 319, 391, 405 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою

відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти

днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було

вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання

заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення

йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя