ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/894/21 Номер провадження 22-ц/814/2528/23Головуючий у 1-й інстанції Романенко О.О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Cуддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2022 року

у справі за первісним позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2022 року (провадження № 2-др/546/1/22) (а.с. 143 т. 4) відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 від 08.02.2022 (а.с. 27 т. 4) про постановлення додаткової ухвали до ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.02.2022 (а.с. 93 т. 3).

ОСОБА_1 оскаржила вказану ухвалу в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на вказану ухвалу надійшла до Полтавського апеляційного суду 27.12.2022 за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тобто подана з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у порядку ч. 3 ст. 357 ЦПК України.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, судом було встановлено, що строк на апеляційне оскарження становив до 21.12.2022 включно. Апеляційна скарга подана за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 27.12.2022, тобто з пропуском процесуального строку, встановленого законом, і підстави пропуску такого строку, вказані в апеляційній скарзі, визнані судом неповажними. Визнаючи зазначені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, суд виходив з того, що придбання нею нового смартфону (за допомогою якого вона нібито мала б змогу доступу до інтернету), її зайнятість та зайнятість її представника в підготовці іншої апеляційної скарги, не можна вважати поважними причинами пропуску строку на апеляційне скарження, оскільки такі обставини не можна віднести до об`єктивних непереборних обставин, незалежних від волевиявлення, пов`язаних із дійсними істотними перешкодами, оскільки за наявності таких обставин ОСОБА_1 не була позбавлена об`єктивної можливості своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження, зокрема, подати апеляційну у письмовому вигляді, шляхом її надіслання засобами поштового зв`язку; у зв`язку із великою завантаженістю скористатись послугами іншого представника (адвоката).

Скаржнику було надано строк десять днів з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду від 03.01.2023 для усунення недоліків шляхом надання заяви, у якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

16.01.2023, в межах процесуального строку, наданого судом для усунення недоліків, від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вказано нові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження:

- інтернет є для неї джерелом законодавства і без доступу до інтернету вона не змогла складати процесуальних документів;

- вона не могла на вулиці у публічних місцях зосередитися і на коліні написати апеляційну скаргу та відправляти її поштовим зв`язком, відділення якого, до речі, під час чисельних повітряних тривог у Полтавські області не працюють;

- не враховано, що у добі 24 години і повинен бути відпочинок;

- відсутність жодної юридичної освіти;

- відсутність грошей для оплати послуг адвоката, тому що із 2020 року у неї рейдерство її бізнесу, що описано у судові справі № 546/688/20;

- загроза, що за результатом розгляду справи 546/894/21 її буде залучено у боргову кабалу;

- за дев`ять днів вона подала три апеляційні скарги: 19.12.2022, 26.12.2022 та 27.12.2022, а не за п`ятнадцять днів одну;

- її представник за довіреністю, якому вона довіряє, і яка була зайнята з нею всі дні в строк для написання даної апеляційної скарги, допомагає їй безкоштовно і тому не могла їй написати апеляційну скаргу;

- суд, в порядку виконання завдання цивільного судочинства, не може відмовити в задоволенні її заяви про поновлення пропущеного процесуального строку коли постає питання залучення в боргову кабалу особи, яка в органах податкової однозначно не ідентифікується і розгляду судом не її справи, адже справи стосовно зустрічного позову в суді не зареєстровано (відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд повинен розглядати її справу).

Колегія апеляційного суду, дослідивши зазначені підстави, дійшла наступного висновку.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки таке право за своєю природою потребує регулювання державою.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку судам необхідно враховувати те, що поважними є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву (скаргу) у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює усю сукупність обставин, надаючи відповідну оцінку.

Таким чином, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати вмотивовані підстави.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка і Шереметьєв проти України», № 17160/06 та № 35548/06).

У справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Крім того, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 грудня 2022 у справі № 760/5369/19 (провадження № 61-10771св22), від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22).

Колегія суддів не може визнати поважними зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Кількість повітряних тривог та вибухів у Харківській, Полтавській, Кіровоградській, Херсонській, Полтавській, Донецькій, Запорізькій, Харківській областях, наведені скаржником, не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Юридична необізнаність скаржника не позбавляє її права на отримання правової допомоги адвоката (у тому числі у порядку надання безоплатної правової допомоги вразі скрутного матеріального становища) чи іншого фахівця у галузі права, у тому числі, коли особа занадто завантажена через написання чисельних апеляційних скарг у справі, не має певних умов (недостатність часу, інтернету тощо). Процесуальний закон не позбавляє права мати декількох представників у справі. Це є суб`єктивні, а не об`єктивні фактори, що не можуть вважатися об`єктивно непереборними, оскільки залежать від волевиявлення скаржника.

Крім того, помилковим є твердження скаржниці, що суд, в порядку виконання завдання цивільного судочинства, не може відмовити в задоволенні її заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, оскільки ґрунтуються на невірному розумінні норм процесуального права. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними зазначені ОСОБА_1 у заяві від 16.01.2023 про усунення недоліків підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2022 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи в порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль