ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1467/23
провадження № 4-с/753/36/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Заставенко М. О.

з секретарем судового засідання Змієвською А.С.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

ВСТАНОВИВ:

27.01.2023 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Патлаченка Максима Володимировича, заінтересована особа Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якій скаржник просить зобов`язати державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Патлаченко Максима Володимировича або інших уповноважених відповідальних посадових осіб Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити необхідні дії спрямовані на реєстрацію припинення запису, що міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 11446552, який було внесено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2011 року та скасування постанови про арешт коштів боржника від 03.11.2011 року, якою було накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Агрокомбанк», МФО 322302 (з 05.06.2018 року змінено назву на Приватне акціонерне товариство «АЙБОКС БАНК»)..

Скарга мотивована наступним.

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Сидоренко Р.Г. від 29.07.2011 року було відкрито виконавче провадження № 27849459 на виконання виконавчого листа №2-3596/11, який виданий на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі №02/2-3596/11 від 20.07.2011, яким з ОСОБА_1 - фізичної особи-підприємця та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість у розмірі 1 100 000,00 грн за договором позики від 09.06.2006 року та 1700 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В межах зазначеного виконавчого провадження з метою забезпечення виконання виконавчого документу було накладено арешт на все майно. Підставою обтяження стала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2011р., яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 11446552. Крім того, 03.11.2011 року постановою про арешт коштів боржника було накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Агрокомбанк», МФО 322302. (з 05.06.2018 року змінено назву на Приватне акціонерне товариство «АЙБОКС БАНК»).

28.05.2015 виконавчий документ було повернуто стягувачу, проте арешти, накладені з метою виконання виконавчого документу на майно та кошти у банку не зняті.

12.08.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва у справі №2-3596/11 було прийнято ухвалу, якою визнано виконавчий лист № 2-3596/11 виданий 20.07.2011 Дарницьким районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з добровільним виконанням виконавчого документу основним боржником поза межами виконавчого провадження, а саме 01.08.2011 року.

31.08.2022 року скаржник звернувся із заявою про скасування арештів, проте вимоги, викладенні у заяві не виконані, не повідомлено про причини їх не виконання, лише за час спілкування з в усній формі скаржнику повідомлено, що матеріали виконавчого провадження були знищені, відновити виконавче провадження вже не має законних підстав, тому зняти накладені раніше арешти не має можливості.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 31.01.2023 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання скаржник не з`явився, подав заяву з проханням провести розгляд скарги за його відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання також не прибув, про час та місце розгляду скарги заінтересована особа повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд, враховуючи положення чинного законодавства, ухвалив розглядати справу у їхню відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Сидоренко Р.Г. від 29.07.2011 року було відкрито виконавче провадження № 27849459 на виконання виконавчого листа №2-3596/11, який виданий на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі №02/2-3596/11 від 20.07.2011, яким з ОСОБА_1 - фізичної особи-підприємця та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість у розмірі 1 100 000,00 грн за договором позики від 09.06.2006 року та 1700 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. /а.с.8/.

Відповідно до інформаційної довідки від 04.02.2022, в межах зазначеного виконавчого провадження з метою забезпечення виконання виконавчого документу було накладено арешт на все майно. Підставою обтяження стала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2011р., яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 11446552. Крім того, 03.11.2011 року постановою про арешт коштів боржника було накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Агрокомбанк», МФО 322302. (з 05.06.2018 року змінено назву на Приватне акціонерне товариство «АЙБОКС БАНК») /а.с.10-11/.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2022 у справі №2-3596/11 визнано виконавчий лист № 2-3596/11 виданий 20.07.2011 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 - фізичної особи підприємця, ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 1 100 000 грн. заборгованості за договором позики від 09.06.2006 року, 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а всього 1 101 820 грн. таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з добровільним виконанням виконавчого документу основним боржником поза межами виконавчого провадження, а саме 01.08.2011 року /а.с.17-19,20-21/.

31.08.2022 року скаржник звернувся із заявою про скасування арештів, проте вимоги, викладенні у заяві не виконані /а.с.6/.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Судом встановлено, що рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі №02/2-3596/11 від 26.05.2011, на підставі якого був виданий виконавчий лист № №2-3596/11 від 20.07.2011 про стягнення з ОСОБА_1 - фізичної особи-підприємця та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість у розмірі 1 100 000,00 грн за договором позики від 09.06.2006 року та 1700 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення виконано основним боржником поза межами виконавчого провадження, заборгованість перед стягувачем відсутня.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2022 у справі №2-3596/11 визнано виконавчий лист № 2-3596/11 виданий 20.07.2011 таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

Крім того, застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Зазначене узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), постанові Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22).

За таких обставин та враховуючи, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2022 у справі №2-3596/11 визнано виконавчий лист № 2-3596/11 виданий 20.07.2011 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з добровільним виконанням виконавчого документу основним боржником поза межами виконавчого провадження, а саме 01.08.2011, скаржник невиконаних зобов`язань по виконавчому листу № 2-3596/11 від 20.07.2011 виданого Дарницьким районним судом м. Києва не має, подальший арешт, накладений з метою забезпечення своєчасного виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва, буде невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 77-82, 89, 287, 288, 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 27849459, а саме:

-реєстраційний номер 11446552 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який було внесено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2011 року;

-рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Агрокомбанк», МФО 322302 (з 05.06.2018 року змінено назву на Приватне акціонерне товариство «АЙБОКС БАНК»), накладений постановою про арешт коштів боржника від 03.11.2011.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складено та проголошено 15.02.2023.