08.02.2023 Справа № 331/1215/22
Провадження № 2/331/138/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В., за участю секретаря судового засідання Федорової К.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про позбавлення батьківських прав стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився її син ОСОБА_2 - відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

З 2004 року ОСОБА_2 познайомився з ОСОБА_3 - відповідачкою по справі, та почали зустрічатись.

В результаті спільних стосунків відповідачів, у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

22.09.2012 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 254, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 .

В 2016 році відповідачка ОСОБА_3 покинула чоловіка з донькою та переїхала в інше місце проживання. Почала зловживати алкогольними напоями та наркотичними засобами. З зазначеного часу онука ОСОБА_4 знаходилась на її та сина утриманні та вихованні. ОСОБА_3 самоусунулась від виховання та утримання доньки, припинила телефонувати нам та доньці, не цікавилась про дочку.

З 2017 року її син ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями, припинив працювати, пішов з дому, та також покинув дитину, залишивши дочку на її утриманні та вихованні.

Наразі вона з онукою проживає не за місцем реєстрації, а фактично за адресою: АДРЕСА_1 , яка повністю знаходиться на її утриманні та вихованні.

Батьки онуки, відповідачі по справі, фактично припинили виконання своїх батьківських обов`язків з 2017 року, не спілкуються зі своєю дочкою та не проводить з нею вільний час. З зазначеного часу всі питання, пов`язані з вихованням, утриманням, профілактикою здоров`я онуки ОСОБА_4 , вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки відповідачів.

Відповідачі до своєї дочки не приїздять, не телефонують, не виявляють жодної турботи та почуття любові до неї, що свідчить про їх байдужість до життя та долі ОСОБА_4 .

Також, відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_4 , її навчання та підготовку до самостійного життя, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, відповідачі не забезпечують онуку необхідним фізичним та духовним розвитком, освітніми навичками, знаннями та уміннями медичним доглядом, лікуванням, харчуванням, одягом, іграшками, засобами особистої гігієни, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.

Батьки дитини ухиляються від спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення та не надають їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; відсутність інтересу до її внутрішнього світу; відсутність умов для отримання освіти.

Відповідно до Наказу № 1078 віл 09.11.2021 року Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради ОСОБА_4 тимчасово влаштовано в родину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , до прийняття рішення про її влаштування.

Відповідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 430/6 від 23.11.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Вказані дії відповідачів, у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з відповідачів аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку з кожного на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

21.11.2022 р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02.12.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 08.02.2023 року.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 була присутня в підготовчому судовому засіданні 05.09.2022 р. та 02.12.2022 р. Пояснила, що заперечує проти позову ОСОБА_1 , неодноразово надсилала суду письмові пояснення. Була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, призначеного на 08 лютого 2023 року. До суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про слухання справи без його присутності, зазначив , що заперечень проти позову ОСОБА_1 не має.

Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району надала суду письмову заяву в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надала суду письмову заяву про слухання справи без її участі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідачі по справі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 22.09.2012 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 254 (а.с.11).

Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ., актовий запис 737 та бабусею неповнолітньої ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особи, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до Наказу № 1078 від 09.11.2021 року Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради ОСОБА_4 тимчасово влаштовано в родину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , до прийняття рішення про її влаштування (а.с.14).

Відповідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 430/6 від 23.11.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15).

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною другою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

В судовому засіданні вивчено та оголошено висновок від 22.11.2022 р. органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № 1601/01-20/20.03-1828 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У висновку зазначено, що на попередньому засіданні комісії 05.10.2022 була присутня позивач ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини двічі запрошувались на засідання комісії, проте 21.10.2022 р. була присутня лише матір дитини, ОСОБА_3 . Батько дитини, ОСОБА_2 , на засідання комісії не з`явився про причини відсутності не повідомив.

Комісією встановлено наступне. Неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 09.11.2021 року, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з невиконанням батьками своїх обов`язків внаслідок тривалої хвороби (рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.11.2021 № 430/6 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 ») Дитина влаштована під піклування баби по лінії батька, ОСОБА_1 , та проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . (розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради від 24.12.2022 № 606р). Піклувальником лишни створені необхідні умови для проживання, навчання та розвитку підопічної.

Інформація про дитину ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла до відділу по Олександрійському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради влітку 2021 року від баби дитини. ОСОБА_1 , яка фактично утримує та виховує онуку. З її слів, батькі самоусунулись від виконання обов`язків, протягом останніх 5 років, вживали алкоголь, не працювали, дитиною не цікавились. Зазначалося, що у обох батьків виникли проблеми із здоров`ям, які є наслідками їх способу життя.

Батьки дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрували шлюб у 2012 році (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 , видане 22.09.2012 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції). 3і слів позивачки шлюбні відносини між батьками дитини фактично припинись у 2016 році, коли матір дитини залишила дочку на її батька та пішла з родини. Відповідачка вела аморальний спосіб життя, вживала алкоголь, наркотичні речовини та з цієї причини неодноразово лікувалась у психіатричній лікарні. До дитини приходила завжди в алкогольному сп`янінні, влаштовувала скандали, грошей на утримання дитини не давала, здоров`ям, навчанням та потребами дитини не цікавилась.

У своєму зверненні до відділу по Олександрійському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради у липні 2021 року, ОСОБА_1 повідомляла, що у січні 2021 року матір дитини стрибнула з вікна п`ятого поверху квартири, в якій вона проживає зі своїм співмешканцем. Декілька місяців вона була прикута до ліжка. Наразі ОСОБА_3 оформлює інвалідність.

Також позивач повідомила, що батько дитини ОСОБА_2 в 2017 році теж покинув дитину, залишив обов`язки щодо догляду малодітної дочки на неї. Він теж зловживав алкоголем, не працював, дитиною не цікавився, не брав участі у її навчанні, лікуванні, вихованні. Такий спосіб життя відбився на його стані здоров`я. Він повернувся додому, оскільки потребував лікування, яке проводилось за рахунок позивачки.

Неповнолітня ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , на засіданні комісії підтвердила слова позивачки, зазначила, що батьки не цікавляться її життям, не утримують матеріально, не підтримують зв`язок з нею.

Відділом по Олександрійському району, після звернення ОСОБА_1 , проводилась робота з батьками щодо з`ясування причин невиконання ними батьківських обов`язків та зміни їх ставлення до дитини. Під час бесіди батько дитини не зміг пояснити причини нехтування батьківськими обов`язками більше звинувачував матір дитини в тому, що вона покинула родину, зловживає алкогольними напоями, не працює. Від надання письмових пояснень відмовився. Розповів, що проходив стаціонарне лікування, наразі має проблеми зі здоров`ям. ОСОБА_2 був попереджений про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків відносно дочки.

За місцем проживання матері дитини спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 28.07.2021 р.?у телефонному режимі проведена бесіда з ОСОБА_10 , яка назвалася матір`ю ОСОБА_3 . Вона пояснила, що після травми її дочка прикута до ліжка та розмовляти не може. У доступі до квартири було відмовлено співмешканцем відповідачки. Під час відвідування матері дитини 05.09.2022 р. від ОСОБА_3 отримані письмові заперечення проти позбавлення її батьківських прав. За інформацією відділу (лист від 23.09.2022 № 10-08/1307) матір дитини не дала чітку відповідь щодо того, чому вона не допомагала доньці до встановлення інвалідності.

Згідно відповіді КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» (лист від 11.08.2021 № 2227/01-13) батьки дитини неналежно виконують батьківські обов`язки, не беруть участі в обстеженні, лікуванні, вакцинації та оздоровленні дитини. Дівчинкою опікується її бабуся, ОСОБА_1 . У листі адміністрації Академічного ліцею (лист віл 10.08.2021 р.,№ 188) в якому навчається дитина, зазначено про участь ОСОБА_1 та батька у забезпеченні навчання дитини.

На засіданні комісії матір дитини, ОСОБА_3 намагалась висловити свою думку, проте комунікація була ускладнена в результаті проведения трахеотомії. Відповідачка була дуже емоційною, концентрувала увагу лише на питанні стягнення з неї аліментів. Одночасно говорила нісенітниці щодо дітей та їх кількості.

Отже, за даних обставин, члени комісії з питань захисту прав дитини вважати, наявним факт ухиляння ОСОБА_2 іа ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків, свідомо нехтували ними, не змінили свого ставлення до дитини навіть після подачі бабою даного позову до суду.

Враховуючи, вищевикладене. керуючись частинами 4,5 ст.19, ст.-ст. 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, згідно з протоколом засідання комісії , питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району від 02.11.2022 № 23, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрійському району дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 іа ОСОБА_3 відносно неновнолітньої ОСОБА_4 (а.с.99-101).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У п. 15 цієї ж Постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що дійсно ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що свідчить той факт, що вони з 2017 року самоусунились від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймають участі в житті та вихованні доньки, не підтримують її матеріально та це не спростовано відповідачами. У діях відповідачів проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, відповідачі не вживають будь-яких дій щодо забезпечення та виховання доньки.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачі байдуже ставляться до дитини, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачів у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачами та дитиною фактично відсутній, вони тривалий час не виявляють до доньки батьківського піклування, її не відвідують, долею доньки не цікавляться, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та, відповідно до закону, несуть обов`язок матеріального забезпечення дитини.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до положень ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про позбавлення батьківських прав стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.05.2022 р. і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.05.2022 р. і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 на користь держави судовий збір по 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: М.В. Антоненко