Справа № 643/1209/23
Провадження № 2-о/643/51/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Московський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

у с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини жіночої статі - ОСОБА_2 , у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України. Зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану провести державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом внесення до Державного реєстру актів цивільного стану актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши: у графі «народження дитини» ІНФОРМАЦІЯ_1 , у графі «місце народження дитини» - м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, «прізвище дитини» - « ОСОБА_3 » за прізвищем матері ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, у графі «ім`я дитини» - « ОСОБА_4 », у графі «по батькові дитини» - « ОСОБА_5 » за вказівкою матері ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, у графі «громадянство дитини» - Україна.

В обґрунтування заяви посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим вона народила дитину жіночої статі ОСОБА_2 . Дитину народила вдома без звернення до медичного закладу, у зв`язку з чим їй не видавалися визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини. Посилалась, що в подальшому вона не зверталася до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду її, як матері, та дитини, а тому, беручи до уваги, що заклад охорони здоров`я не проводив відповідного огляду, ним не міг бути виданий документ, що підтверджує факт народження нею дитини. Наразі вона не має можливості отримати відповідний документ медичної консультаційної комісії закладу охорони здоров`я через пропуск строків звернення та проведення медичного огляду для підтвердження факту народження нею дитини. Встановлення факту народження дитини їй необхідно для підтвердження такого факту, а також задля виникнення у встановленому законом порядку в неї, як в матері дитини, так і в дочки, взаємних майнових і немайнових прав та обов`язків, як матері і повнолітньої дочки.

Суд, дослідивши матеріали заяви, доходить висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 19 ЦПК України.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Отже, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

Також слід зазначити, що пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягають розгляду в судовому порядку заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Відповідно до ч. ч. 1-4, 8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Уразі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини. У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта громадянина України.

Згідно з п. 43 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, необхідних документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Мін`юсту, територіальних органів Національної поліції, ДПС, навчальних закладів, військових частин, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, за відсутності документів з фотокарткою/відцифрованим образом обличчя особи, отриманих з державних, єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи шляхом опитування свідків, які були зазначені в письмовій заяві заявника. Свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/чоловік) чи її родич або сусіди (не менше двох), які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню. Для підтвердження сімейних (родинних) відносин подаються документи, що посвідчують відповідні факти (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження, рішення суду та інші документи). У разі відсутності документів, що підтверджують сімейні (родинні) відносини, такі відомості перевіряються за наявними даними державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Для підтвердження зареєстрованого місця проживання сусіди особи подають довідку про реєстрацію місця проживання, видану органом реєстрації в установленому законодавством порядку, а в разі її відсутності такі відомості перевіряються за наявними даними відомчої інформаційної системи ДМС (для осіб, яким оформлено документи з використанням засобів Реєстру із внесеною до них інформацією про зареєстроване місце проживання) або за відомостями, внесеними до документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи її спеціальний статус. За результатами опитування свідків складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС.

Відповідно до п. 3.6 Розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), державна реєстрація народження дитини, яка досягла 16 років, але актовий запис про народження не був своєчасно складений, може бути проведена за її письмовою заявою з пред`явленням паспорта. Складений актовий запис про народження із зазначенням після порядкового номера: "Державна реєстрація з пропуском строку" - включається до книги поновлених актових записів про народження.

Отже, вказаними вище положеннями чинного законодавства чітко визначений порядок встановлення факту народження дочки заявниці та отримання нею свідоцтва про народження.

Матеріали заяви не містять даних про те, що заявницею було дотримано вказаний порядок звернення із заявою для проведення реєстрації народження дитини з відміткою "Державна реєстрація з пропуском строку". Відомості про те, що їй було відмовлено у проведенні такої реєстрації матеріали справи також не містять.

Крім цього, відомості про неможливість проведення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження у справі відсутні.

Водночас, заявницею до заяви доданий лист начальника Московського районного у місті Харкові відділу ДРАЦС Східного МУ МЮ (м. Харків) Катерини Нестеренко №1595/22.4-11 від 11.06.2021, виданий на ім`я ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що на заяву ОСОБА_1 від 02.06.2021 Московський районний відділ у місті Харкові відділ реєстрації актів цивільного стану Східного МУ МЮ (м. Харків) повідомляє про те, що перевіркою даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Сімферополь, АРК, не виявлено. ОСОБА_1 запропоновано звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою про поновлення актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, даний лист свідчить про те, що заявниця у справі ОСОБА_1 зверталася до Московського районного у місті Харкові відділу ДРАЦС Східного МУ МЮ (м. Харків) з питання видачі їй з Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, і, в зв`язку з невиявленням такого актового запису у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, їй було запропоновано звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про поновлення актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Натомість, у поданій заяві ОСОБА_1 просить встановити факт народження не ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а іншої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на наведене вище, суд розглядає справу про встановлення факту, що має юридичне значення за умови, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Втім, відомостей на підтвердження таких обставин матеріали заяви не містять.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене вище та, беручи до уваги, що заявник звернулася до суду із заявою, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, наявні підстави для відмови у відкритті провадження за вказаною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 186, 293, 315, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Московський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя Харченко А.М.