Справа № 147/49/23
Провадження № 2/147/85/23
УХВАЛА

про залишення позову без руху

18 січня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

13 січня 2023 року на адресу Тростянецького районного суду Вінницької області, яке відправлено 10.01.2023 поштовим зв`язком, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить: припинити право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку кадастровий номер :02:014:0168 площею 0,0818 га за адресою: АДРЕСА_1 , стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію за частку у праві спільної сумісної власності подружжя 1/2 ринкової вартості житлового будинку з господарськими спорудами та земельну ділянку кадастровий номер :02:014:0168 площею 0,0818 га за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 450000 грн, визнавши за відповідачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку кадастровий номер :02:014:0168 площею 0,0818га за адресою: АДРЕСА_1 ; поділити між ними транспортні засоби, а саме виділити позивачу на праві власності автомобіль Volkswagen PASSAT, 2007 року випуску, вартістю 3000 доларів США (що є еквівалентним 120000 грн), та виділити на праві власності відповідачу автомобіль ВАЗ 21074, 2004 року випуску, вартістю 3000 доларів США (що є еквівалентним 120000 грн).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2023 у справі № 147/49/23 (провадження 2/147/85/23) визначено головуючого суддю Мудрак А.М.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Перевіривши подану позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.4, п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем в позовній заяві ставиться вимога про визнання за нею права власності на автомобіль Volkswagen PASSAT, 2007 року випуску, вартістю 3000 доларів США (що є еквівалентним 120000 грн), однак жодного доказу про наявність вказаного автомобіля, його характеристики та ринкову вартість до позову не додано, не підтверджено джерело і час його придбання.

Також вимогою є визнання за відповідачем права власності на автомобіль ВАЗ 21074, 2004 року випуску вартістю 3000 доларів США (що є еквівалентним 120000грн), однак підтверджень ринкової вартості вказаного автомобіля не зазначено (не підтверджено, з яких критеріїв виходив позивач при визначенні вартості автомобіля та еквіваленту в гривнях), що унеможливлює в подальшому визначити ціну позову та встановити правильну суму судового збору, що підлягає до стягнення. Крім того позивачем не зазначено характеризуючих даних вказаного автомобіля.

Згідно з ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Однак, позивачем не надано до суду доказів наявності всього спільно нажитого майна, проподіл якого ставиться вимога.

У позовній заяві позивач вказує на спільне майно подружжя - автомобіль ВАЗ, 21074, та автомобіль Volkswagen PASSAT 2007 року випуску, які бажає розділити між сторонами, однак при цьому не вказує їх державний реєстраційний номер та інші ідентифікуючі дані.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не сплачено судовий збір, та не надано доказів звільнення від його сплати.

Позивач звернулась до суду з позовом, який має три вимоги майнового характеру. Ціна позову визначена у розмірі 570000,00 грн.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Згідно з ч.1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Як випливає із положень п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 13420,00 грн.).

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про дійсну вартість спірного рухомого майна на час подачі позову.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позивачем вказана ціна позову 570000 грн за всі позовні вимоги, однак в позові не зазначена вартість автомобілів, що унеможливлює на стадії відкриття провадження встановити точний розмір судового збору, який підлягає до сплати, тому суд виходить з ціни позову, зазначеної позивачем.

Таким чином, позивач має сплатити судовий збір в розмірі 5700,00 грн судового збору.

Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Вінницькій області/Тростянець/22030101, код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0002844, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (ДСА України, 050).

Отже, вважаю за необхідне звернути увагу позивача на недоліки позову та надати їй строк для їх усунення.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 варто залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Мудрак