Справа №591/3373/21
Провадження № 2-з/591/7/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Шелєхова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання припиненим договору позики.

17 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 надавати заставне майно нежитлове приміщення загальною площею 520,1 кв.м, у складі: виробничий корпус - "Б", по«е» 275 кв.м, виробничий корпус «В», площею 245,1 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в користування (оренду) третім особам та заборонити його використання для проведення будь-якої підприємницької діяльності.

Свої вимоги мотивує тим, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 виступає в якості забезпечення виконання ОСОБА_2 грошового зобов`язання, відповідно до договору позики.

У позивача наявна інформація про проведення за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , робіт з ремонту та технічного обслуговування, фарбування та діагностики автомобілів, пов`язаних з небезпечними видами робіт, що створює небезпеку нерухомому майну, впливає на його якісні та технічні характеристики, призводить до його знецінення. За місцем знаходження заставленого майна функціонує станція технічного обслуговування автомобілів автомобільний комплекс «АвтоКвартал».

Вважає, що факт перебування нерухомого майна в користуванні третіх осіб може призвести до знищення або знецінення заставленої нерухомості та неможливості або ускладнення виконання рішення суду з повернення позивачем грошових коштів, в тому числі за рахунок звернення стягнення на заставлене майно.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена в Постанові від 25.05.2016 р. (справа №6-605цс16), забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях позивача.

Суд вважає, що заборона використання заставленого майна для проведення будь-якої підприємницької діяльності порушує права власника на вільне використання нерухомого майна. Питання щодо надання нерухомості в оренду взагалі виходить за межі предмету позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст ухвали виготовлений 20 лютого 2023 року.

Суддя Г.В.Шелєхова