Справа № 199/809/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання частково недійсним договору викупу (відступлення) прав вимоги,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява, ознайомившись із матеріалами якої, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.27 ч.2 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Винятком із вказаного загального правила є випадки підсудності за вибором позивача, виключна підсудність, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя, що передбачені нормами ст.ст.26, 28-30 ЦПК України.

Згідно ст.28 ч.5 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. В той же час, позивачі в тексті свого позову на вказану норму процесуального закону не посилаються. Більш того, даний позов, з огляду на його мотивування та предмет спору, не є позовом про захист прав споживачів, оскільки в тексті позову позивачами не вказується, які саме їх права та інтереси, як споживачів, були порушені спірним договором, сторонами якого до того ж позивачі не є, не отримували, не придбавали, не замовляли за цим договором, як споживачі, будь-яких послуг, робіт чи продукції.

Разом з тим, відповідно до наявних матеріалів позовної заяви, зокрема змісту позову та копій долучених до нього документів, які містять відомості про відповідача по справі, а також загальнодоступних відомостей мережі Інтернет, єдиним відповідачем по справі зазначено ПАТ КБ «ПриватБанк» (), місцезнаходження якого розташоване за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, що відповідно до адміністративного-територіального поділу м. Києва відноситься до Печерського району, а отже і до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на предмет та характер спірних правовідносин, а також суб`єктний склад сторін за позовом відсутні підстави для застосування положень ст.ст.26, 28-30 ЦПК України при визначенні підсудності такого позову, а за загальними правилами підсудності (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача), передбаченими ст.27 ЦПК України, позов не підсудний Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки зазначене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження єдиного відповідача за позовом знаходиться у Печерському районі м. Києва, що відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, приходжу до висновку про необхідність направлення матеріалів даної позовної заяви до зазначеного суду на підставі ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України для розгляду за підсудністю.

Нормою ст.32 ЦПК України встановлено, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26-32, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання частково недійсним договору викупу (відступлення) прав вимоги передати на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко