Справа № 346/3263/22
Провадження № 22-ц/4808/103/23
Головуючий у 1 інстанції Валігурська Л. В.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої Томин О.О.
суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,
за участю секретаря Мельник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду, ухвалене суддею Валігурською Л.В. 6 жовтня 2022 року в м. Коломиї у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу на час його смерті та перебування на його утриманні,

в с т а н о в и в:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 , та перебування на його утриманні.

Заяву обґрунтовано тим, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 19.11.2011 року, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народився син ОСОБА_4 . У подальшому 21.08.2015 року шлюб між ними був розірваний і вони певний час проживали окремо. Через незначний проміжок часу вони знову почали проживати однією сім`єю за зареєстрованим місцем проживання заявника - АДРЕСА_1 . При цьому місце проживання ОСОБА_3 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Однією сім`єю вони проживали до моменту смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 від ушкоджень, отриманих внаслідок бойових дій.

Під час спільного проживання як подружжя вели спільне господарство, доглядали за будинком, разом проводили весь час, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, виховували сина, проводили свята у колі рідних та друзів.

Крім того заявник стверджує, що повністю перебувала на утриманні ОСОБА_3 , не працювала, оскільки є обмежено працездатною, займалась доглядом за дитиною. Натомість чоловік мав постійні заробітки за кордоном.

Вказує, що встановлення вказаних фактів пов`язане з оформленням спадкових прав, отримання соціальної допомоги, пенсії по втраті годувальника.

Просила заяву задовольнити.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 6 жовтня 2022 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період часу з 2016 року по 02.06.2022 року. Встановлено факт, що ОСОБА_1 у період часу з 2016 року по 02.06.2022 року перебувала на утриманні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_3 подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції неправильно визначив підсудність даної справи в порядку цивільного судочинства, а саме в порядку окремого провадження місцевим судом.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю необхідно для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Однак ІНФОРМАЦІЯ_3 як суб`єкт владних повноважень не встановив право заявника на отримання такої допомоги. Отже спір в даній справі виник через відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 в оформленні документів для виплати такої допомоги. А отримавши таку відмову, ОСОБА_1 її у встановленому законом порядку не оскаржила, а звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Посилається на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 року у справі №233/2021/19 (провадження №14-166цс20), та вважає, що вимоги заявника і цій справі теж пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) певного соціально-правового статусу, і не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявників з державою, а тому не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. З оглядну на те, що учасниками правовідносин є публічно-правовий орган з однієї сторони та фізична особа з іншої, справу слід було розглядати в порядку адміністративного провадження.

Також вважає, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи. Зазначає, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. А доводи про те, що заявник є членом сім`ї загиблого військовослужбовця, оскільки вони проживали у належному їй на праві власності будинку, є необґрунтованими, оскільки до суду належних і допустимих доказів того, що заявник з загиблим були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання, не надано.

Просить рішення Коломийського міськрайонного суду від 6 жовтня 2022 року скасувати.

ОСОБА_1 правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало відзив, в якому зазначило, що погоджується з вимогами апеляційної скарги. Зазначило, що звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 вказала, що встановлення даного факту необхідне їй для призначення пенсії по втраті годувальника. Тобто між нею та заінтересованою особою виникли правовідносини з приводу призначення даного виду пенсії, який передбачений ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Порядок призначення та перерахунку такої пенсії також визначено ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії. Питання оформлення пенсії по втраті годувальника на час звернення до суду із заявою вирішено не було. А тому наведене свідчить про намагання та вчинення заявником відповідних дій щодо для вирішення спірного питання в позасудовому порядку.

При цьому відмова відповідного органу в призначенні пенсії може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку КАС, оскільки Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Таким чином обставини, викладені ОСОБА_1 у поданій заяві в порядку окремого провадження, свідчать про наявність спору про право на отримання пенсії та пільг, і такий спір має вирішуватися в порядку позовного провадження за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене вважає, що апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає до задоволення.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Атаманюк В.М. подав до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутності.

Представники апелянта - ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в попередньому судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали.

Заінтересована особа ОСОБА_2 причини неявки в судове засідання не повідомила. Повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, строків розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ч. 4 ст. 367 ЦПК України Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Коломийського міськрайонного суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме постійного проживання з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 , та перебування на його утриманні.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 14.12.2017 року ОСОБА_5 з 19.11.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.2012 року (а.с. 6).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 4 серпня 2015 року у справі №346/3275/15-ц, яке вступило в законну силу 15 серпня 2015 року, даний шлюб розірвано (а.с. 13).

Відповідно до копії Посвідчення серії УБД від 17.12.2015 року ОСОБА_3 був учасником бойових дій (а.с. 11).

З квітня 2018 року по 03.02.2022 року ОСОБА_3 регулярно виїжджав в Республіку Польща, де отримав дозвіл на працю та з 28.05.2021 року працював по Трудовому договору від 28.05.2021 року (а.с. 27-31).

Рішенням Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №334-Х/2021 від 31.05.2021 року йому передано у власність земельну ділянку площею 0,1948 га в АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :01:002:0487, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 14.12.2021 року зареєстровано право власності на неї за ОСОБА_3 (а.с. 22-26).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер. Причина смерті гостра серцево-судинна недостатність; ушкодження внаслідок бойових дій, що підтверджується копіями Сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.06.2022 року №1107, Лікарського свідоцтва про смерть №369 від 02.06.2022 року, Довідки про причину смерті КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради від 02.06.2022 року, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №9 від 07.06.2022 року, Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 07.06.2022 року (а.с. 15-19).

Згідно копії Довідки виконавчого комітету Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №397 від 07.06.2022 року похованням ОСОБА_3 в с. Нижній Вербіж займалася ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Встановлено також, що ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи з дитинства (дата встановлення інвалідності 26.05.2006 року), їй протипоказана робота, пов`язана з тривалою ходою, що підтверджується копією Довідки серії МСЕ №186038 від 02.06.2006 року (а.с. 21). Відповідно до копії паспорта громадянина України з 15.07.2003 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно копії повторного Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.03.2016 року батько ОСОБА_3 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 14).

Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи за №94/2022 від 09.06.2022 року, відкритої після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Першої Коломийської державної нотаріальної контори Антонюк О.В., із заявою про прийняття спадщини 09.06.2022 року звернулася ОСОБА_1 . Мати спадкодавця ОСОБА_2 09.06.2022 року подала заяву про відмову від спадщини за законом в користь сина померлого ОСОБА_4 (а.с. 106-119).

Згідно копій довідок Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №№399, 400 від 08.06.2022 року ОСОБА_3 з 06.09.2006 року до останнього дня життя 02.06.2022 року був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 115-116).

Разом з тим, копії Акту обстеження матеріально-побутових умов від 04.10.2022 року, складеного представниками Нижньовербізької сільської ради, зі слів сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_7 зареєстрований, але не проживав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 134).

За змістом Довідки ФОП ОСОБА_10 №05-10/21 від 05.10.2022 року, який діє як менеджер (управитель) житлового будинку (групи будинків) на підставі Кваліфікаційного сертифікату №0000054/20-06.УББ від 14.02.2020 року, ОСОБА_3 станом на день смерті 02.06.2022 року згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 04.10.2022 року не менше п`яти років фактично проживав без реєстрації місця проживання у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 125-132).

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу на час його смерті та перебування на його утриманні, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що з 2016 року по день смерті ОСОБА_3 проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з дружиною ОСОБА_1 . Також в справі містяться належні та обґрунтовані докази того, що допомога чоловіка була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, оскільки надавалась систематично, що свідчить про її перебування на утриманні останнього до дня його смерті. Заперечення заінтересованих осіб проти заяви з посиланням на існування спору про право суд не взяв до уваги, оскільки вважав, що ними не вказано, який конкретно спір існує та може бути вирішений у даній справі між ними і заявницею, а предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованих осіб, а встановлення факту проживання з чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні.

Однак апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 (провадження №61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки (подружжя) без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні померлого є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для отримання допомоги після смерті військовослужбовця, зокрема з метою наступного вирішення питання для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та нарахування заявнику пенсії у зв`язку з втратою годувальника; оформленням спадкових прав.

Проаналізувавши зміст заяви, пояснень та апеляційної скарги, можна зробити висновок, що заінтересовані особи заперечують щодо призначення заявнику таких виплат, оскільки вона не відноситься до кола осіб, які відповідно до норм законодавства мають право на їх отримання.

Таким чином, при розгляді справи встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду.

Такі ж висновки викладено в постанові Верховного Суду від 21.06.2022 року у справі №199/6329/20 (провадження №61-13935св21), ухвалі від 02.05.2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22)

Крім того, питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців врегульовано законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати та органом, який проводить їх нарахування та виплату, розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами.

Аналогічний висновок викладений у постанові від 10 листопада 2021 року у справі №295/3547/21 (провадження №61-10600св21).

Посилання заявника на відсутність спору між спадкоємцями за законом - нею та матір`ю померлого ОСОБА_3 , також не впливають на правильність висновків апеляційного суду про залишення заяви без розгляду, оскільки такі обставини підлягають встановленню в загальному порядку з урахуванням положень статті 1227 ЦК України.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 18 липня 2022 року у справі №755/9100/18 (№61-17332св20).

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення Коломийського міськрайонного суду від 6 жовтня 2022 року скасувати, заяву залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до належного суду з позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 315, 367, 368, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 6 жовтня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу на час його смерті та перебування на його утриманні залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до належного суду з позовом на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин
Судді: І.В. Бойчук
О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 17 січня 2023 року.