Житомирський апеляційний суд
Справа №286/739/22 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія 36 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №286/739/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз" про визнання неправдивим акта комісії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Білоусенка І.В. у м. Овручі,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив визнати неправдивим акт комісії у складі вказаних в документі працівників АТ «Житомиргаз» від 18.09.2021.

Позов мотивований тим, що його мати, ОСОБА_2 , 1929 року народження, проживала у будинку АДРЕСА_1 , користувалася послугами газопостачання, була власником особового рахунку № НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. Починаючи із 22.06.2021 він особисто оплачує всі квитанції-рахунки за спожитий газ і за доставку газу за вказаною адресою. 14.09.2021 подав відповідачу письмову заяву, в якій просив в його присутності перевірити стан газового обладнання в будинку і за його участі скласти відповідний акт про аварійне витікання газу із оболонки гнучкого шланга, який з`єднує металеву трубу з котлом опалення.

18.09.2021 працівники відповідача без попередження прибули до будинку ОСОБА_2 , та за його відсутності демонтували непридатний гнучкий рукав (шланг) і перекрили та опломбували окремий кран подачі природного газу на опалювальний котел, після чого склали і видали офіційний акт від 18.09.21. До цього Акту з невідомих причин були внесені завідомо неправдиві відомості про те, що комісією у складі вказаних в документі працівників АДС АТ «Житомиргаз» при обстеженні виявлено «порушення правил безпеки користування газовими приладами. Зокрема, порушено цілісність покриття гнучкого рукава до опалювального котла. Такі відомості повністю не відповідають дійсності. Гнучкий рукав (шланг) не є газовим приладом, а частиною системи газопостачання природного газу до наявних в будинку газових приладів опалювального котла та газової плити. Споживач ОСОБА_2 не порушувала правила безпеки користування газовими приладами опалювальним котлом і газовою плитою, про несправність яких в акті від 18.09.21 не йдеться. Вважає, що вказаний акт є неправдивим, оскільки комісія у складі працівників відповідача за його відсутності внесла до акту завідомо неправдиві відомості, що не відповідають дійсності. Посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове - про задоволення його позову.

Зазначає, що судове рішення є завідомо незаконним та необґрунтованим, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом були порушені норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Зазначає, що суд не надав йому можливості подати відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, а висновки суду щодо ненадання позивачем належних та достатніх доказів на підтвердження підстав позовних вимог є неправдивими.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу АТ «Житомиргаз» просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що скарга не містить жодного посилання на належні та допустимі докази, які б свідчили про неправомірність висновків місцевого суду. Подання необґрунтованої апеляційної скарги вони розцінюють як зловживання позивачем процесуальними правами, що свідчить про неповагу до учасників судового процесу.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 фактично звинувачує відповідача у наданні суду неправдивої інформації з наведених в позовній заяві та апеляційній скарзі мотивів.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статей 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

АТ «Житомиргаз» на підставі отриманої ліцензії з 01.07.2015 надає послуги по розподілу природного газу та виступає як оператор ГРМ.

Правовідносини між споживачем та газорозподільним підприємством регулюються Типовим договором на розподіл природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2498 від 30.09.2015, а також Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затверджених Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015.

Згідно з п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтвердження споживання природного газу.

За приписами пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою газопостачання: АДРЕСА_1 відкрито на ім`я ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

14 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перевірки стану газового обладнання в будинку його матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та з проханням скласти акт про перекриття розподільчого крану на металевій трубі підведення газу до котла опалення, оскільки спостерігається витікання газу із оболонки гнучкого шланга, який з`єднує металеву трубу з котлом опалення. Заперечував проти складання акту за його відсутності (а.с.42).

Із копії Акту від 18 вересня 2021 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 був виток газу на гнучкому рукаві до опалювального котла. При обстеженні було виявлено порушення правил безпеки користування газовими приладами нарушено цілісність покриття гнучкого рукава до опалювального котла, у зв`язку з чим припинено подачу природного газу до ОК. Опломбовано кран спуска до опалювального котла. Рекомендовано укласти договір технічного обслуговування системи газопостачання та газового обладнання; замінити гнучкий рукав до опалювального котла. Акт був складений комісією у складі представників відповідача Барановського М.В., ОСОБА_3 та представника споживача - Соботюк (а.с.43).

Таким чином, беззаперечним є той факт, що оспорюваний позивачем Акт АТ «Житомиргаз» був складений 18 вересня 2021 року, тобто ще за життя ОСОБА_2 власниці будинку АДРЕСА_1 , на яку і донині відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено порушення прав позивача, як споживача послуг газопостачання та не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження підстав та обставин позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки позивачем не надано доказів своєї правової причетності до згаданого домоволодіння та наявність договірних відносин з АТ «Житомиргаз» як на час складення згаданого акту, так і на даний час, а відтак і порушення його прав споживача послуг з газопостачання внаслідок складення оспорюваного акту.

Та обставина, що позивач з власної ініціативи 06.01.2022 здійснив оплату послуг газопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с.46), а також з його слів передає показники лічильника, не має правового значення для вирішення даного спору.

Сам позивач у клопотанні до Житомирського апеляційного суду від 24.08.2022 підтвердив, що кінцевою метою його звернень до суду є відновлення газопостачання до будинку в селі Слобода Шоломківська Житомирської області, в якому після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає його брат ОСОБА_4 (а.с.34 зворот).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.

Разом з тим, при вирішенні питання розподілу судових витрат суд першої інстанції припустився помилки.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду за захистом на його думку порушеного права, як споживача послуг, колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_1 підпадає під дію положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено не на користь позивача, а відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Тому, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що відмова у задоволенні позову ОСОБА_1 , який звільнений від сплати судового збору відповідно до положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», є підставою для стягнення з нього судового збору.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат є незаконним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судових витрат та йому відмовлено в задоволенні позову, то судове рішення в цій частині не ухвалюється.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 листопада 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн - скасувати.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді