Справа № 473/1764/22
УХВАЛА

"16" лютого 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судових засідань Кріпак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

в липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 проживає в сусідній квартирі АДРЕСА_2 , є її власником. При цьому, останній над входом в квартиру незаконно влаштував металеву конструкцію навіс, тому атмосферні опади стікають по стіні квартири, належній позивачці, внаслідок чого утворюється грибок по причині перенасиченості стіни вологою. Крім того, позивачка не має вільного доступу до зовнішньої стіни своєї квартири, оскільки відповідач самовільно огородив дерев`яною огорожею частину земельної ділянки між прибудовами до квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 за вказаною вище адресою.

Звернення позивачки безпосередньо до відповідача, а також до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області з приводу усунення порушень позитивних результатів не принесли.

Тому позивачка просила усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зобов`язання відповідача знести дерев`яну огорожу частину земельної ділянки між прибудовами до квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , демонтувати металеву конструкцію навіс, забезпечити вільний доступ до зовнішньої стіни належної позивачці квартири.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року провадження по вказаній справі закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

В січні 2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Вуїв О.В. надійшла заява про стягнення з позивачки ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 300 грн. 00 коп.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, подане раніше клопотання щодо зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в суді підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Вуїв О.В., представники третіх осіб без самостійних вимог: Вознесенської міської ради Миколаївської області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одеська 27» у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду питання щодо судових витрат були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частина 8 статті 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, саме по собі звернення з позовом до суду чи з заявою про відмову від позову не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбаченим процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень ч.ч.5, 6 ст.142, ч.9 ст.141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справа №521/3011/18).

Проте, підстави для визнання дій позивачки необґрунтованими відсутні, оскільки звернення останньої до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

Тому вимога відповідача про стягнення з позивачки компенсації здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.141, 142, п.4 ч.1 ст. 255, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити відповідачу ОСОБА_2 в задоволенні вимог про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В.Лузан