Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 936/122/23
Провадження №2-о/936/11/2023
14.02.2023 року смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Воловець в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нижньоворітська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-
В С Т А Н О В И В:

02.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заяву мотивовано тим, що заявник здійснює догляд за своїм вітчимом ОСОБА_2 , який тривалий час хворіє, є особою з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим не може самостійно дбати про себе та потребує постійного стороннього догляду. Звернення до суду з даною заявою необхідне для реалізації прав заявника, визначених законодавством про соціальний захист населення, а також інших прав, які гарантовані законодавством особі, що здійснює постійний догляд за особою, яка потребує постійного догляду. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що має для нього юридичне значення, а саме те, що він здійснює постійний догляд за вітчимом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та що відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд.
Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що тривалий час здійснює догляд за ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи та не може смостійно дбати про себе. ОСОБА_1 забезпечує його їжею, ліками, веде домашнє господарство, в разі потреби забезпечує медичний огляд та невідкладну медичну допомогу, що потребує перебування поряд з вітчимом.
Заінтересована особа - ОСОБА_2 підтвердив, що його пасинок ОСОБА_1 здійснює догляд за ним та забезпечує всім необхідним.
Представник заінтересованої особи Нижньоворітський сільський голова Іван Грига в судове засідання не з`явився, надав клопотання про слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.
Заслухавши заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, тобто, під час розгляду справ в порядку окремого провадження, суд має враховувати подані учасниками справи докази.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.79, 80 ЦПК України, докази мають бути достовірними та достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За довідкою виконкому Нижньоворітської сільської ради №60 від 26.01.2023 разом з ним проживає ОСОБА_1 .
Відповідно до акту обстеження житлово- побутових умов від 26.01.2023, комісія Нижньоворітської сільської ради в складі: сільського голови Григи І.І., депутата М.Ф. Зорівчак та сімейного лікаря ОСОБА_3 , провела остеження житлово- побутових умов та з`ясування здійснення догляду за гр. ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 та встановила, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, важко хворіє, не в змозі самостійно себе обслуговувати. Стороннє обслуговування здійснює пасинок ОСОБА_1 . Комісія прийшла висновку, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду; інших осіб, які б могли здійснювати належний постійний сторонній догляд за ним немає.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини поділяються на юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не пов`язує будь-яких юридичних наслідків.
Таким чином, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено,що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено:
1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;
2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;
3) докази, що підтверджують факт.
До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети.
Так, заявник ОСОБА_1 просить встановити юридичний факт, а саме факт здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 для реалізації прав заявника, визначених законодавством про соціальний захист населення, а також інших прав, які гарантовані законодавством особі, що здійснює постійний догляд за особою, яка потребує постійного догляду, в тому числі, уникнення призову на військову службу під час мобілізації.
Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України "Про соціальні послуги".
Статтею 1 Закону передбачено, що складні життєві обставини - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток особи, функціонування сім`ї, які особа/сім`я не може подолати самостійно.
Чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: похилий вік; часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; інвалідність і.т.д.
Так, відповідно до ч.6 ст.13 вказаного Закону, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги.
Заявник під час судового розгляду справи не довів, що ОСОБА_2 є особою, яка через стан свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідна довідка лікарської комісії заявником не надана.
При цьому, суд констатує, що комісія органу місцевого самоврядування не уповноважена встановлювати факт того, що особа потребує постійного стороннього догляду у зв`язку зі станом свого здоров`я, оскільки встановлення такого факту потребує спеціальних знань в області медицини, і можливе виключно за висновком відповідної комісії медичної установи.
Наявність в особи ІІ групи інвалідності саме по собі не підтверджує потреби в постійному сторонньому догляді без констатації цього факту медичною документацією (висновку, довідки ЛКК, МСЕК).
До матеріалів справи долучено форму ІПР інваліда №278, що видається МСЕК і ЛКК, в якій також відсутня інформація про те, що ОСОБА_2 потребує стороннього догляду.
Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що питання щодо надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі за фізичною особою вирішується відповідно до Закону України «Про соціальні послуги», тобто можливе у позасудовому порядку. У разі ж відмови заявнику бути надавачем соціальних послуг, він має право оскаржити таке рішення суб`єкта владних повноважень у судовому порядку.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши та проаналізувавши докази, що знаходяться в матеріалах справи у їх сукупності, суд приходить висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 273, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Нижньоворітська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

заінтересовані особи: Нижньоворітська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, с.Нижні Ворота, вул.Центральна, 114, ;

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення буде складено 17.02.2023 року.

Суддя: Софілканич О. А.